EMLÉKBESZIÍD SIMÁI KRISTÓF L. T. FELETT. 163 



nem minden gondolt szöt , szókötcst fogadtak el , hanem a' mit a' nyelv 

 általános próbaköve jóvá hagyott, idegent sem kivéve, elmaradoztak; 

 tehát liarczczal , tüzes viadallal kellett a' latiumi nyelvnek küzdeni , míg 

 azon virágzó kor reá virradt, mcllybcnAngiistns' idejében találjuk. Látni 

 teliát , hogy a' romai nyelv sokáig ingó , változékony állapotban veszé- 

 lyeskedett, míg a' Scipiók' és Leliusok' idejében, elobb a' költői, utóbb 

 a' folyó beszéd' aranykora tündöklött. Ez volt a' sermo urbánus, mely- 

 lyei a' világ' fővárosa — Gentium Domina — egyebektől különbözött, a' 

 másik a' sermo rusticus , mellyel a' köznép élt. Amazt beszélte az elő- 

 kelő nemesség és tudós kar , melly így szerzett anyanyelvének kelle- 

 met, szépséget, méltóságot, finomságot: így terjedt ki a' provinciákra, 

 katona- 's polgári tisztek, kereskedők által a' nyelvcsinosodása' elsőbb- 

 sége. Ereztek ők is nyelvbeli szükséget ; a' bátor röptű költő Lucretius 

 panaszkodott, hogy gondolatinak a' romai nyelv nem kénye szerint en- 

 gedékeny: Propter egestatem lingvae, rerumque novitatem. Ezt nem 

 kell csodálni. A' gondolat határba nem foglalható , nincs lexicona, azért 

 minden szóbőség mellett is marad szószükség. — De ha így volt is ná- 

 lok: mind a' nyelv' mind a' tudományok' országa küljebb küljebb terje- 

 dezett. Volt zúgás , volt vita ; de nj ereség is. 



A' romai patrícius, nemes, lovag, minden előtt tanítatta gyerme- 

 két a' tiszta, szép, ékes latin stílusra; 's ha ebben meggyökeresedett, 

 akkor kóstoltatta meg vele a' szelíd tudományokat; ezeken a' lépcsőkön 

 ment által a' tör\ény- történet-tanulásra, philosophiára stb. olly szapora 

 haladással, hogy a' 16 évü iQu már készen ment a' szóló székre, és taps- 

 sal szállott le. Erőltetés nélkül; mert nem időzött idegen nyelvek' jár- 

 mának hurczolásával , korcs ízlés' beszivásával, hanem minden, a' miben 

 tündökleni szeretett, othoni volt: a' tudós , a' csinos nyelv, a' gondol- 

 kozás ; csak némelly szavak , és ezeknek elrakása szenvedett kölcsönö- 

 zést , módosítást , mint Lucretius érzette : 



— — — Grajoruni obscura reperta. 

 Difficile inlustrare latinis versibus esse stb. 



Ezt mondotta Lucretius, a' jeles, ékes író, éles eszű nyelvtudós, 

 pedig a' latin nyelv' virágzásában , Cicero', Horatius' Sallustius' C. Nepos', 

 Július Caesar stb. idejekben, midőn nyelvök' horizona legmagasabban 

 állott. 



21* 



