170 a' magyar tld. társaság' történetei. 



III. 

 EMLÉKBESZÉD 



BÁRÓ BERZEVICZY VINCZE, T. TAG FELETT 



TARTÁ 



AZ academia' iv-d. köz Ülésében, sept. 13. 1835. 

 GRÓF DESEWFPY JÓZSEF, T. T. 



Maltis ille bonis flebilis occidit. 



Horat. 



Nagyfényü Gjülekezet ! 



Eleget vonakodám, midőn a' magyar academia, tavaly Kassán 

 meghalálozott atyámfia és barátom Daróczi és Berzeviczi báró Berzeviczy 

 Vincze felett emlékbeszédet, e' küzfényü helyen általam nyilván tartatni 

 erősen kivánt. Az atyafiság és barátság t. i. nem látszottak nekem a' 

 legalkalmasabb tulajdonoknak emlékbeszéd' tartására, ha ennek nem 

 czélja, fentebb hangú akár halotti panaszlatokat , akár magasztalás! , akár 

 végre vagy igen rövidre szorított, vagy igen pontos és körülményes 

 életirást hallatni, hanem egyedül az érdemes személynek, és helyzetei- 

 nek részrehajlatlanúl azon hívséggel rajzolni képét , mi szerint a' legki- 

 tűnőbb , legsajátabb , 's annál fogva legtanuságosabb vonatok és esetek 

 életéből, részint ön elbeszélései szerint is kiszemeltetvén, ezek nem 

 szerencsétlenül összefűzve, nemcsak figj^elmet, hanem talán egyszer's- 

 mind szives emlékezetet érdemlő egészszé alkottassanak. Nekem pedig 

 különösen e' szószolás' nemében soha sem vala legkisebb gyakorlásom is, 

 úgy hogy ifjúságomból még ősz hajaim alatt is fenmaradt szerénységem 



