176 a' magyar tld. társaság történetei. 



hol pajtások, hol ravasz kalandorok , ollykor kártyajátszó társalkodá- 

 sokba kerítek. Cseleket nem sejtő fiatal barátom , annál készebb vala 

 engedni módos unszolásoknak, minél kevesebb hónap-pénzt vett mag- 

 zatokkal terhelt apjától , ki fiát kevéssel beérésre kívánta szoktatni. — 

 Nem akarván silányabbul élni a' nagyobb tehetségüeknél , édes atyja' 

 takarékosságát a' szerencse' istenasszonyának kegyei által pótolhatónak 

 véle, és a' hamis szégyenlőség' vezetékénél fogva, játékossá kezdé ma- 

 gát formálni; de a' reményeket csalni szerető szerencse, némellykori 

 nverések, de sürü vesztések között adósságokba véré barátomat; legsű- 

 rűbb, legkönyörgőbb haza irt levelei sem valának képesek édes apja' áll- 

 hatatosságán lágjátani , — édes anj'^jának akár kérései , akár fortélyai 

 mellett, szintúgy nem igen sikerülének. Ekkép mind inkább neki tü- 

 zesedve a' játéknak , a' már vett károk orvoslása' reményében még job- 

 ban bele-bele merülvén a' rá nézve változni nem akaró rósz szerencse' 

 kényei' rósz következéseibe, már kapitány-korában csak egyszerre a' 

 katonaságot oda hagyta, és szülei' akaratja ellen, sőt neheztelése mellett, 

 kalandorrá lőn. Nevet változtatva, egyedül maga magában, 's vélt szí- 

 nészi ügyességébe, 's még most csak inkább hajlandóságába bizakod- 

 ván, magára hagyatva szüleitől, Gráczon és más austriai meg külföldi 

 német kisebb nagyobb városokban, sőt még Bécsben is színésznek álla. 

 Űzé egy darabig ezen életmódot, és valahogy csak élősködött. A' 

 szükség, a' vétkes de bánatos fiúból, lassan lassan nem ügyetlen színészt 

 képeze. Többekkel beszéltem, kik élte' ezen időszakában a' színpadon 

 tapsok közt láták, 's ne hogy sorsát fájdalmasabbá tegyék, magokat, 

 mintha nem ismernék, tétetek. Szülei tudván ugyan, hogy kalandoz; de 

 nem tudván egy darab ideig: hol, 'smikép? segédkezeket nem nyújthat- 

 tak , de ha nyújthattak volna is , még igen új vala 's terhesen nyomta 

 szívüket a' fájdalom; mindimtalan reménylék azonban, hogy fiók a' 

 sorstól megtöretve, végre menedéket fog kebelükben keresni, — 's ke- 

 resett is utoljára. 



Sok ideig tartó levelezések után , az evangyeliom' példájára, meg- 

 engesztelt karokat nyítd vén szüleinek ölébe 1817ben köz örömmel fo- 

 gadtaték a' tékozló fin ; de nem sokáig szoríthatá őt szivéhez édes apja! 

 ugyan az a' sors , melly fiát színpadra repíté , siete az elaggottat egy- 

 néhány héttel Vinczéjének megtérte után, a' világ' színéről elragadni. 



