EMLÉKBESZÉD BÁRÓ EERZEVICZY VINCZE T. T. FELETT. 179 



pontosabban és tökéletesebben adja elő a' jdságot , inert maga magát 

 játszani gondolván, amannak finomabb bélyegvonatait , művészeti szem- 

 mel kevesbbé vizsgálja, így hamarébb mulasztja el azoknak taglejtés- 

 ben, szemjáratban, arczmozgatásban kinyomását; a' jó színészben és 

 szinésznében pedig, tetőtől talpig semminek sem kell némán maradni. 

 Mikép emberi 's társas életben, hasonlag a' szinpadon senki púposhátú, 

 kancsal, törpe, béna, egészségtelen, csúnya, nyomorult, koldus , sze- 

 rencsétlen nem akar lenni, hanem kiki mint vagy király vagy legalább 

 igen független nagy úr , 's ha önmagátől , nem pedig a' természettől, kö- 

 rülményektől 's a' sorstól függne, jó egészségben, épen, gazdagon , min- 

 denkor ifjú 's mindenektől szeretett és tisztelt kivánnamind a' világban, 

 mind a' deszkázatokon föllépni. Megadták-e magokat? kérdem. Bizony 

 csak félig meddig, válaszola barátom; mi, a' vaskezű katonaságot kivéve, 

 mindig, mindenütt és mindenben történik, mikor egyedül a' józan ész 

 szól józan észhez, és az igazgatók vagy tudatlanok vagy ügyetlenek 

 vagy fások, a' józan ész' körülményszerinti javaslatit, mikor önhasznot 

 vagy szeretetet sértenek, az elsőnek pótlásául, ez utolsónak más vala- 

 melly érdekes oldalánál fogva a' köz-ji'>' tekintetében, vagy megkedveltetni 

 vagy legalább eltüretni. Mit tevéi hát vélek? folytatám kérdéseimet. A' 

 Marinelli szerepétől vonakodónak megigértem, hahogy azt jól adja, leg- 

 első alkalommal Póza markizot játszatom vele; de úgy, hog)'^ abba a' 

 hős, 's még is czéljához nem elég bátor, 's magában is nem eléggé kü- 

 vetkezős karakterbe , igen jól bele tanuljon. A' piczi királynéval meg- 

 fogatám , mi suh teli a' hosszas leppcntyű, mennyit seprene el kellemes 

 fürgeségéből az a' tróni talán épen nem mindig minden fesz nélkül emel- 

 kedhető fennség; — számot tarthat kegyed, folytatám, királynéságra, mi- 

 helyt Bouffleurs'golcondai királynéját adandhatjuk , — az egy igen bájos 

 kis királyné. — De ezen makacsocskával igen nehéz vala kisebb trónért 

 nagyobbat elhagyatni, üdvarnoka mögé buvék tehát , 's ezt bizonyossá 

 tevém , hogy nem játszatok vele többé e' héten nehézkes iskolamestert. 

 Ezzel nemcsak lecsillapítatám általa a' trónra még most nem menő feje- 

 delmecskénét,'ki felette érzékenyke lévén, mindig pirult a' buvócskák- 

 han (coulisse) valamikor izmos tagos kedveltjét, bár mi jól adott tréfás 

 szerepben kaczagták , hanem őt is oda birám , hogj^ másnap mint tisztes 

 házmester a' szinpadon megjelenjen. Legtöbb bajom vala Juczival , nem 



23* 



