180 a' magyar tud. társaság' törtenetei. 



akaratos természete miatt , de épen azért , mert szelíd és szerény maga- 

 viseletével akkép tuda mindig égő két fiatal kék szemeivel, a' magam 

 szinűgy két vén kék szemeimbe tekinteni , mi szerint ugyan jól össze 

 kellé szednem magamat , hogy kívánságának ellentállhassak. De igaz- 

 gatónak elibe kell tenni ön tisztét a' legmennyeiebb szemeknek; — em- 

 lékeztetem hát mint játszott múlt héten egy igen erényes és kellemes 

 grófnét , éreztetem vele , mint kell tanulnia, készséggel mindenféle szere- 

 pekben gyakorlani, kivált míg nem leszünk a' színjátszónék' nagyobb bő- 

 viben,hogy mindegyiket csak hasonló karakterek' előadására fordíthas- 

 suk. Mind ezekkel csak kigázolék valahogy; de bezzeg a' spanyol szájas 

 duegnával! már ezzel ugyan nem tudtam mi tévő legyek, mert oUy sű- 

 rűn , olly pergőn jöttének az okok nyelvére, hogy alig bírtam hallgatni, 

 annyival kevesbbé válaszolni minden dürgésre, minden csattanásra. Szép 

 szó, Ígéretek, hizelgések, semmi sem fogott rajta, nem szüatcnek meg 

 darálásai; — végre megcsökkenvén bennem a' béketüret , felkapván ma- 

 gamat a' pamlagról, parancsoló állásba téve , emeltebb fővel , szilárd lép- 

 tekkel feléje megyek, 's fenn hangon ezeket mondom neki: „Ön (mert 

 a' kegyed felszólítást nem érdemli) azt fogja játszani , a' mit az igaz- 

 gató rendel, ha adhatnék is (mint nem adhatok) más szerepet, nem 

 adnék, kivévén, ha valamelly dölyfös, irigy karaktert kéne kiosztanom; 

 — vagy duegnát fogja asszonysági önséged játszani , vagy az én igaz- 

 gatásom alatt, semmiféle szerepet többé." — ügy meglepé a' váratlan 

 kifakadás , hogy harag , ijedés közt megzavartatva elébb elhalaványult , 

 azután nyomban feltüzesedett arczczal , fris libbenet után halkan düny- 

 nyögve 's mormolva, rögtön szobámból kitakarodék ; de nem mert sen- 

 kinek panaszolni , sőt azonnal engesztelő levélkét külde hozzám. Magam 

 beszéltem el már többeknek a' történetet , hogy színészeink közé is ter- 

 jedjen. — Azt okosan tevéd, jegyzem meg, mert csak az a' jó igazgató, 

 kiről mindenek , de kivált ígazgatottjai tudják , miként szokott ugyan 

 többnyire jó, szelíd, kegyes, ügyes, igazságos, és szavatartó ; de képes 

 egyszersmind , hol 's mikor elkerülhetetlen , az ív' szükséges megfeszí- 

 tése után, nem jó is lenni. — Hidd el, válaszolá, (mert próbáltam), sok- 

 kal könnyebb egy katona századot, és azt gondolom, több ezredet is ve- 

 zérleni , mint egy színész társaságot. 



így V ívé tisztét tagtársunk, nemcsak valódi buzgalommal és érte- 



