HELLEN-MAGVAR DRAMATURGIA. 9 



hagyta mind a niűszint mind a' szinmüvészctet. Szophoklész jőve 

 utána, az atliénci , 's ez a tökély' fokára állítá mind a kettőt; 's az, mi 

 késüljbet járult ahhoz is chlicz is, annak csak fölüiegességeit illcté's inkább 

 disztelenségérc szolgált mint diszére. 



Szophoklész számtalan tragó'diának volt szerzője, mcllyck kö- 

 zül csak hetet binink ma. — Euripidész, a' szalaminaivala vetélke- 

 dője, de sokban áll alatta, tekintve a komoly művészetet; de a' szép- 

 ségekben ezé a' koszorú; a' mély érdeklct, mellyet páthoszi jelenetei- 

 vel szerez, lön diadala. Száznál több tragődiát készített, macsaktizen- 

 kilenczet birunk , mert Küklopsza inkábba' gúnjTniívek közé tar- 

 tozik. 



Aiszkhülosz rendetlen, merész a szavakban, darabos , durva 

 beszédű. 



Szophoklész pontos, mérséklett hevií és nyelvű, férfias erőű. 

 Benne a' kevés szavú komolyság, főbélyeg. 



Euripidész szenvedélyes, gazdag igazságban és képekben; 

 édes hangzata , lyrai szökései ragadnak, elégiái érzelgései átringatnak 

 alig sejtett vétségein. Ophiloszoph, költész és szónok egyszersmind. 



Az ifjúságnak, melly drámai pályának ered, pontossága miatt 

 ajánlhatóbb Szophoklész , de a' kedvencz Euripidész leszen. 



Náhmk, fordított színművekben Kazinczj^ Döme, Döbren- 

 tei, kik többet. Szemere, Bajza, kik egyet egyet adának eddig, 

 jelesohbck. Az eredetiek között Kisfaludy Károly és Vörösmarty 

 tűntek föl jelesebben, az inkább komikumban, ez tragikumban. — Czé- 

 lom csak a'trago'dia, a dráma nemesb ága lévén, 's a' hellénnel csak 

 eredeti magyart hasonlítani szándékom : a' mi eddig legnagyobb mér- 

 tékben nyeré meg javalatomat , fogom itt például használni, Irénét 

 onnan, innen a' Bujdosókat; az inkább fájdalmat, ez bosszút ger- 

 jeszt; az ríkat, ez szikráztat; abban eüripideszi ömlengések, ebben 

 szophokleszi komolyságok a' hasonlat' vonalai. 



Nem minden aprólékot czélom elmondani , de a' hellén és magyar 

 — melly német és angol után képzé magát — közötti viszonyokat, kü- 

 lünségeket fölhozni és megítélni idó-'s czélirányosnak tartom. — Kezd- 

 jük az elnevezéseken. 



Mi a' drámát játék nak , színjáték nak , a' theatrumot ját ék- 



M. T. T. líVK. III. 2. 2 



