12 1. NVELVTLDOMÁNY-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



dolgokat varázsolják élőnkbe. Teliát nem magát a' dolgot , hanem a' do- 

 lognak képét, mását, színét hozzák szemeink elé. 'S ez több, ez fön- 

 tebb a' puszta helynél : színe, képe ez a' történt dolognak. 



ROLLE (persona SCenica, irgoamnov xw/uxok) SZEREP. 



Hogy Biharban létez illy nevezetű falu , tudom Kresznerics' szó- 

 tárából, de ctümologíaí értelme nem világlik előttem. Ez értelemben 

 még is , mint már bevett , megmaradliat a nélkül , hogy a' színmű' 

 személyeire alkalmaztassék; ezek továbbá is személyek maradnak; 

 a' szerep pedig a' mű' személyeinek képviselőiket, a' színészeket, még 

 inkább a' mű' egyes részeit , miként ezek a' színészek között fölosztat- 

 nak, eléadatnak , jelenti. 



ACTIO, ACTUS (AKT) OSZTÁLY, V. SZÍN. 



A' hellének nem oszták föl tétlcg színmüveiket actusokra, scé- 

 nákra ; de tagadhatatlan , hogy ezen osztályozás megvagyon magokban . 

 a' színművekben. A' diák Actus-nak nevezé a' fő, scénának (hellén 

 szóval ) a' részletes osztályokat. A' német közönségesen megtartá , kur- 

 títva az elsőt (Act, v. Akt) c' diák és hellén szavakat. Mi az elsőt föl- 

 vonásnak ( a' német Aufzug-ból) a' másikat jelenet-nek , előbb jelenés- 

 nek neveztük. Az első a' szőnyeg' vagy kárpit' fölvonatától neveztetek 

 így ; mi valóban a' műszínnek legcsekélyebb , a' színműnek épen semmi 

 részét sem teszi. Ezt én legtermészetesebben csak o szt ál ynak nevez- 

 ném, mert nem is egyéb, mint a' műnek törvényszcrí fölosztása ré- 

 szekre. Talán, értelemközelítés végett, még jobb volna színnek ne- 

 vezni , melly az egész miinek egyes nagyobb részeit (színeit) nyitja 

 meg előttünk. — A' jelenetekre eddig tett fölosztásokat némelly ujabb 

 színköltészeink elhagjaii kezdik: igen helyesen, mert az illjen apnílék 

 fölosztások, mellyek csak a' szerepek' változásait különzik, csak za- 

 vart szereznek; az eltűnő 's megjelenő személyek magok elegendők e' 

 változásra figyeltetni bennünk. 



TRAGOEDIA (Trauerspiel) HÖSSZÍNMÜ. 

 Eddig — miként a' német — szomorn játék! Szomoru-e tehát* 

 Hogy nem víg , igaz. De hát mert nem víg , már szomorúnak kell len- 

 nie J vagy tán minden komoly, szilárd, nehéz stb. szomorú? Ez volna 

 még a' legszomorúbb állítás. Az erőny, mi komoly, mi szilárd, mi ne- 

 héz ! szomoru-e is tehát ? Mentsen Isten ! — És a' tragődiának czélja 



