HELLEN-MAGVAR DRAMATIRGIA. IT 



KoNT. — — — — — — — — — — 



Lássátok, a' boldogság' karja köztt 



így élni minden véges idő rövid , 



És század mint pillantat elröpül. 



De jőjön bal sors , és felhői köztt 



A' jobb reménynek hunyjon csillaga , 



Század lesz akkor a' perez 's minden óra , 



Ki'séiiő , gyötrő , hosszadalmas éj. 



Ezért óhajtsa vissza na]ijait 



Ki már örömben éle , hogy midűn 



Alig vehet részt pillanfatnyi jóban 



A' bánat' és baj' századán epedjen. 



IldzsA. Oh jaj! ha elhagysz, melly isten segít meg, 

 Melly ember adhat enyhülést nekem ! 



Ko.NT. Hagyd a' panaszt édes nő. Lássad e' 

 Kis életért , mellyel már nem becsi'ílök , 

 Od' adnék még is minden kincseket. 

 Hogy a' bajokban kísérőd lehessek. 

 Hogy még derítsek hajnalt arczidon stb. 



Ne zokogj , ne biísíts Rózsa , jőj szivemre , 



A' messze költözőnek karjain 



Pihenj utószor, add rá csókodat. 



Hogy kedves emlékül azt elvigye. 



Az egy halált, az elkerülhetetlent 



Hagyd elviselnem, mint kell férfinak." 

 Majd kis íija szcil : 

 Imre. Aiyáni!, kezemre forró víz esett. 

 KoNT. Csak víz? töröld le. Oh itt vér lobog! 



AUj meg merőn és nézz szemembe , így. 



Ki vagy te gyermek? lásd , orczádon is 



Víz áradoz. Mikor bennünket áld 



Az ég, vagy megver, akkor ad esőt. 



Töröld le a' vizet fiú , 



Vagy inkább hagyd meg ott. 



Mosdjál meg a' keserv' árjában , az 



Nem fogja csúffá tenni Kont' fiát. — 



Imádj istent, de embert ne soha, 

 Élj a' hazáért, és ha halni kell. 

 Halj a' hazáért, a' becsületért 

 'S az igazság előtted mindig szent legyen." 

 M. T. T. ÉVK. III. 2. 



