72 I. NYELVTLDOMÁNV-OSZTÁLVI ÉRTEKEZÉSEK. 



raturájára csak lijjal mutatnom , 's rövid sztíval megjegyeznem, miké- 

 pen a' franczia, olasz és spanyol népnél a' troubadurok , az angolnál a' 

 minstrelek , scotoknál a' bárdok , 's németeknél az ugy nevezett minne- 

 sángei'ck vagjis népkőltók, szintén egy hangon bizonyítják , hogy a' 

 poesis' nyelve itt is mindenütt messze előtte járt a' prósa' nyelvének. 

 Mi szerint bizvást elmondliatni, hogy az emberi nemzet' történeteiben 

 alig találkozik példa, mellj^ ellenkezőre, vagyis a'prcísának a'poesissel 

 azonegy időben történt kifejlésére mutatna. Midőn ezen állítást illy 

 átalánosan teszem, nem kerülte el figyelmemet Éjszak-Amerika' litera- 

 turája, melly e' részben első tekintettel néminemű kivétel gyanánt lát- 

 szik előtűnni. Tagadhatatlan ugyanis, hogy az ilj Adlág' ezen részében, 

 melly az ó világgal, ugy szólván, mindenben ellenkező ösvényt követ, 

 azt veszszük észre , mintha itten prosa és poesis kezdet óta egyenlő lé- 

 pést tartottak , 's mint két iker testvérek együtt születtek 's nevelked- 

 tek volna. De ez észrevétel elveszti minden fontosságát azonnal, mi- 

 helyt meggondoljuk , hogj^ az éjszakamerikai egész literatura korántsem 

 eredeti , hanem csak származéka *s egy átplántált ága az európai anya- 

 ország', Anglia', literaturájának. Mikor innét prósa és poesis az óceánon 

 átvándoroltak, már akkor amaz ezt a' kifejlés' ösvényén utolérte volt; 

 és csak így történt, hogy tőle az líj honban is hátra nem maradott. E' 

 szerint , ha mindeniknek korát nem új honosulása' hanem születése' 

 idejétől mérjük : látni való, hogy a* poesis itt is valóban éltesebb a' 

 prósánál. 



Miután teliát a' tapasztalás illy közönségesen megczáfolja ama' 

 feltételt , mintha a' prósai természetes előadásnak a' poetai mesterséges 

 előadásnál korább kellene kifejlenie: ez nyilván oda mutat, hogy 

 szükség olly gyökeres oknak létezni, melly a' tapasztalás' e' parado- 

 xumnak tetsző tanúságát igazolja. És valóban, a dofgot okoskodás' utján 

 nyomozva, azt könnyű is feltalálnunk. E' végre nem kívántatik egyéb, 

 mint a' nyelvbeli előadás' két fő nemének eredetét 's tennészetét vol- 

 takép' meghatároznunk. Már ha a' poesis* és prósa' természeti mivoltát 

 's az emberi lélekben rejtező eredeti forrásait mélyebben megtekintjük: 

 nem lehet észre nem vennünk, liogy amaz a' képzelet' és érzés', emez 

 az értelem' és itéloerőnek szülemén j^e 's tolmácsa, melly által a' poesis- 

 ben szív szívhez, a phantasia' szabadkénye szerint, a' prósában ész 



