84 II. PHILOSOPHIAI-OSZTALII ÉRTEKEZÉSEK. 



minden körülményeiben, testi és eikülcsi jelentésekben liasznáiuiik 

 miért az arról való észfogatokat a' dolgok' fekvéséhez képest kifejteni, 

 's majd az észfogatokból magokra az élet' dolgaira következtetéseket 

 tenni nem lehet nem érdekes. 



Túlság volna minden elvont ismeretnek bő magyarázatára kieresz- 

 kedni, Augiistinus írja egy helyen: ha iieni liérdi seuhi tőlem.- mi az 

 idő, úgy tudom, mi az; Tia pedig kérdezné valaki, nem tudnám megma- 

 gyarázni. Euler Leonhárdnak tán e' mondat lebegett szemei előtt; mert 

 ő még a' mechanicában sem adta annak magyarázatát, 's illj' mélységbe 

 maga Euclides sem ereszkedett , ámbár kétezer év óta szolgál példányul 

 a' mathematicai rendszerre , mert hetedik könyvében az egjségről nem 

 mond egjebet mint azt : egység az , a mi szerint minden dolgot egynek 

 részünk, mint ha más szókkal mondaná, nem szükség a' magyarázat, 

 öiert úgy is mindenki érti. 



E' tudósok' nyomait én is bizvást követhetném , ha más felül nem 

 tudnám , hogy a' philosophusuak tiszte épen abban áll , hogy a' tárg} ak* 

 mincmüségeit fejtse ki, midőn a' mathcmaticusnak a' mennyiséggel lé- 

 vén dolga , ismereteit azon túl nem terjesztheti , kénytelen lévén minden 

 olly észfogatok' tartalmáról , mineműségéről a' philosophusra bizni az 

 Ítéletet , mellyek a' szám' és mérték' tiszta törvényei alá nem húzhatók, 

 sőt magára a' mennyiség' tudományára is a' philosophiának kellett elébb 

 utat törni a' nagyságról való ismereteink' származásának kifürkészése 

 által. Nem csoda tehát, ha épen a' legnagyobb mathematicusok kerülik 

 az elvont ismeretek' környülállásos magyarázását; mert czéltalamiak né- 

 zik azt egy olly tudományban, mellynek minden tanítása igazság; többet 

 nem ád fel a' megfejtésre , többet nem állít a' tárgyról , mint a' mi már 

 magában a' dologban fekszik, 's érzékileg is egyszerű képvonatokban 

 megtekinthető. Ellenben a' philosophusuak az igazság' keresése mellett 

 egy más fentebbi czélja is van , melly szintúgy a' lélek' tennészetére tar- 

 tozik, mint az igazság, 's ez a' fentebbi czél nem más , mint annak meg- 

 határozása: mi a' jó? 



Ha gondolkodó tehetségünk az igazság' fölfedezésére vezet ben- 

 nünket, lígy más részről egy azzal rokon más tehetsége lelkünknek, 

 tudniillik a' kívánat vagy okos akarat, annak megismerésére tö- 

 rekszik: mi a' jóság, mi kedves és kívánni való; 's ez már 



