A SZLKSKG, MINT AZ KLDELKS EGVXK FO RLGOJA. 83 



köxvctctien tulajdon illlapatuukat tárgyazza; azért érdckcsb , de egyszers- 

 mind neliezcbb megfejtésü is, mert magát megfogni, vagy magát meg- 

 érteni az embernek mindig terhesebb, mint a' rajta kivül eső dolgokat. 

 Az igazság épen úgy kültínbíjzik a' jóságtól, minta' gondolkodás 

 a' kívánattól. A* kettő egymástól elvan választva. Az igazság magában, 

 hidegen hagy bennünket, de a* jóság felmelegít, amaz az észt, ez szi- 

 vünket hozza mozdxilatba; hogy pedig cselekedjünk, azt kivánati tehet- 

 ségünk okozza , mellynek előterjesztései mindig homályosbak , mint a' 

 gondolkodó tehetségé, mivel a' magunk' é/i-je forog kérdésben, 's ér- 

 zéki állapotunk csalfa fényekben ragyogtatja a' játszi képeket szemünk' 

 elébe, 's erősen vigyáznunk kell, Iiogy a' szűz istenasszony helyett merő 

 álomfelhőt ne öleljünk: 



— — — — — — velut silvis ubi passim 



Palantes error ccrto de trajiiite pellit. 



lile sinistrorsum hic dcxtrorsum abit, uniis utriijue 



Error ; sed variis illuserit artibus. Horat. 



Az értekező által felvett tárgy is már olljan, melly tulajdon ál- 

 lapatunkra van befolyással , és a' lélek' kivánati telietségében gyöke- 

 rezvén, az arról való előterjesztménjeink is egybefontak, 's mint az 

 életre és cselekedetekre szorosan tartozók , az emberiség' történeteire 

 néminemű felvilágosítást njújthatnak, ha a' philosophus ezen eló'ter- 

 jesztményeket psychologice kimagjarázni , 's a' históriai jelenetekkel is 

 egyeztetni tudja. 



Az élet' nyelvében a' szükség, az embeí' személjes állapotját 

 tekintve, materialis fogyatkozást jelent, melly miatt kivánataink, úgy 

 mint akarnók, nem teljesedhetnek. 



Legközelebb a' szükség érzékiségünket illeti , mert az élő ember- 

 ben elébb fejlenek ki az érzések, mint az ész' tehetségei; mert a' ta- 

 pasztalati testi világtól nem szakaszthatjuk úgy el magunkat, hogy nél- 

 küle ellehessünk , sőt inkább az nyújt eszközöket a' magunk' további 

 fentartására , 's ez az önfentartás' állati ösztöne a' születés' perczeneté- 

 től kezdve a' feloszlás' utolsó órájáig legmunkásabb az emberben. 



A' gyermek-ember nem ismer egyéb szükséget, mint az állati 

 élet' ösztönei' kielégítését: a kóborló beduinok' csapatait egy émir, vagy 



