96 II. PHILOSOPHUI-OSZTALYI ÉRTEKEZÉSEK. 



deiiütt Európában a' legfőbb liivatalokra felvétettek, egész szótárt le- 

 hetne készíteni. 



Mind ezek arra szolgáljanak tanúságul, hogy a' szükség' állapotja 

 magában rejti a' jónak mint a' rosznak magvait ; és ha a' kornyülmények 

 nem egészen elzsibbasztók, úgy a* szükség megedzi az embert, 's kiáll- 

 ván a' tűzi próbát lelkének és testének ereje , magától fel is vergődik 

 azon érdemhelyre, mellyre méltóvá tette magát szerzett készségeinél 

 fogva. Ellenben, ha a' törvények', szokások' és elóitéletek' vas pál- 

 czája barbarus kézzel sújtja agyon az értelmes felcsillámlásokat ; akkor 

 nem várhatni egyéb következést, mint a' mit Keletindiában a' Manou' 

 törvén) ei okoztak , hol a' nép' alsó osztálj^át (Soudra) nem szabad a' 

 braminnak a' törvények' ismeretébe és vallásos gyakorlatokba beavatni; 

 legkisebb vétségért a' braminok ellen, a' legnagyobb büntetés várja, vá- 

 sárokban meg nem jelenhetik, más karbeliek' házába be sem léphet, 

 még ivókutjait is kutyacsontokkal tartozik kijelelni, hogy abból mások 

 ne igyanak. Európa visszarémül az illy jelenetektől ; a' magyaroknak 

 pedig különösen vérükben van polgártársaikat még az idegen származa- 

 tiiakban is becsülni, azokat a' jótéteményekben részesíteni. 



Ne is lankadjunk meg ezután is azokban! Mint Seneca egy idő- 

 ben, úgy én is felszólítom hazám' fiait e' bölcsnek mindent kimerítő 

 arany mondásával : 



„A' hon' iránt való kötelességek* teljesítése jobbakká teszi a' pol- 

 gárokat, díszlik az erény üntennészeténél fogva, 's a' jótettek által ki- 

 van másokat megelőzni. — A' kegyesség' érzete mindjárt elevenebb lesz, 

 ha a' jótétemények' visszafizetéséhez az a' remény járulhat, hogy a' 

 jóltévőt felül is múlhatjuk valamikor viszonti jótétemények által. Ezt 

 míveljétek hát ti, a' honnak legjobb polgárai! köztetek és a' haza közt 

 el vannak szórva a' nemes vetélkedés' magvai arról , ki adott , vagy vett 

 el többet. Nem egyedül csak az győz, ki a' helyet elfoglalta, hanem 

 állandók legyetek, hogy jótétemények által meg ne győzessetek. Vív- 

 játok ki, kérlek, a' nemes harczot, és meggyőzetve is újólag kezdjétek 

 el. Boldogok a' kik győznek! boldogok a' kik meggyőzetnek!" (De Be- 

 nefic. in L. III. C. 36, 38). 



