9S II. PHILOSOPHIAI-OSZTÁLTI ÉRTEKEZÉSEK. 



erászak és kényszerítés alatt lévő, vagy jogi kötelességekre fölemelkedni 

 a' philosophiai oskoláknak igen nehéz. Egymást érik itt az ellenmon- 

 dások. Hogy, és mi kötelességekre lehet erővel kényszeríteni az embert, 

 a' kinek cselekedeti egyik elve ez: ne kényszerítsd az embert, mint 

 eszközt? A' kényszeríthetés azon (jog) tudománynak tárgya lévén, 

 mellynek épen ezen kényszerítés ellen való elve van ; ügy látszik , ellen- 

 kezést mutat. 



Azon igyekeznénk tehát , hogy a' jog' fogalmának feltevése ezen 

 ellenkezések közzűl kimentene. Lehetnek-e kényszerítési kötelessé- 

 gek, mellyeket másoktól megkivánhatunk ('s nemcsak várhatunk, 

 mint az erkölcsi szabadakaratiakat, szeretetet, jóakaratot, jótéteit, 

 háladatosságot stb.) ? Ez az, mi a' nehézséget megoldaná! 



De haván akármi szabadaharati kötelességünk ; világosan meg- 

 ktvánhatjiik azt is, hogy lehetséges legyeti kötelességünk tevése. Ez a 

 megkivánásunk (praetensiónk) a' mi első jogunk. — Mivel e' nélkül 

 erkölcsi szabad kötelességeinket nem tehetjük : következik , hogy jog- 

 tudomány nélkül az erkölcsiség (azaz az emberiség, vagy a' kötelessé- 

 gek' tevése) magával ellenkezésbe jőne. És így: 



1) Kell lenni jognak. 



2) A' jog erkölcsiségünk' (emberiségünk) lehetségének 

 m e g k i V á n á s a. 



3) A' hol kötelesség van , ott jognak is kell lenni. 



4) Az embernek kötelessége, erkölcse van, és ezeknek véghez- 

 vitelére joga. 



5) Minden , valami az emberi 's erkölcsi lét ellen van , a' joggal 

 ellenkezik. 



A) NÖI JOGOK A' MAGÁNOS ÁLLAPOTBAN'). 



I. EREDETI NŐI JOGOK. 



3. §. 



Ki mondhatná , hogy a' szép nemnek kötelességei nincsenek ? Va- 

 lóban mélyebben érzik ők a' szeretet, jóakarat, jótét, a' hála , együttér- 



') Hobbés' Tad , Montesquieu' féle'nk , 's Rousseau' angyal emberei , a' termé- 



