ZSIGMOND császár' ÉS M. KIRÁLY* ÉLETE. 151 



') Chronicon Magdeburgente apud Meihoniiim Tom. II. p. 348. „Cuilibet 

 Elecforum centuiii luillia florenorum (proiiiisit), quae cuiii poütea solvere non potuit, 

 Hegalia eis, pro his, iinpignoravit, videlicet telonia, et vectigalia; et sic impérium 

 nliuiurn debilifavit." Azért I. Maximilián őt Vitricum imperii nevezte, 's felőle ezt 

 szokta mondani : „pestilentioreni pestem nunquam contigisse Germaniae." — Dubra- 

 TÍus pedig Hiti. Boh. Lih. 22. p. 590. „Cum tantam summám dissolvere ad diemnon 

 valeret, cum maximo detrimento publica vectigalia, Imperatoribus ad subsidia reli- 

 cta, ipsis Principibus non tani oppignoravit , quam perpetuo alienavit, propter nihili 

 filium , ut res postca declaravit ; nisi quod suus cnique charus est." — 'S hogy XI. 

 Gergely pápa Venczelnek választását meg ne gátolná, tőle kért rá engedelmet. 

 Leibnitziusnál in Mautiss. Jitris Geníium p. 262. olvashatni e' végett irt levelét ; 

 mellynél fogva a' Curia ezután is a' romai császárok' választásába kivánt avatkozni, 

 'sköveteléseit mindenkor Károly' levelén építette. Vesd össze, a' miket mond Angelus 

 Pisauriensis apud Balutzium p. 1263. és Raynaldut ad an. 1376. N. 13. 



m. §. 



Zsigmond magyar országlásra Mária Nagy Lajos leánya után jutott. 



Nem tudott a' nemzettel bánni ; azért némelhj nagy oTít ól megutáltatott, 



kezöire is akarták keríteni, de ügyessége által megmenekedett .- a' miért 



rajtok 1386. orozva boszút állott. 



Sigismundus autem Mariam, Ludovici Regis Hungáriáé filiam. 

 In matrimonixim sihi collocavit ') propter quam et regnum Himgariae 

 suscepit-). Plurima tamen in eo passus est, rebellantibus saepius Ln- 

 garis , quorum propria nutatio est '). 



Conspiraverunt autem semel Hungari, manusque in Sigismundum 

 iniicere cogitanint, venientesque in Aulám Regiam, scelus admittere 

 statuenmt. Quod cxun Sigismundus animadvertisset , arrepta sicca , in 

 locum Aidae eminentiorem ascendit, versusque in Barones, riitilantilms 

 ac minacibus oculis: „Animadverti , inquit, Hungari, vos huc, me ca- 

 ptum venisse; sed videbo ego, quis vestrum tam audax, tam temera- 

 rius, tamque sceleratus érit, ut in Regem suum manus iniiciat, simulque 

 hanc siccam in ventrem eius recondam, ne impunitus Regiam Maiesta- 

 tem laeserit. Eccum me, cur non apprehenditis ? Liga me, quisquis 

 es audax. Accipe Regem tuimi, nec te homines,' nec superi impunitum 

 relinquent." Exterruit itaque omnes constantia Sigismimdi , ac magna- 



