164 III. TÖRTÍNETIRÁSI-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



P. II. p. 202. eme' szavakkal említi: „Dum igiiur diebus non paucis ipse Nicolaus 

 per suos sudorosos labores, inter nostram celsitudinem, et praescriptos Praelatos et 

 Baiones, pro eiusdem pacis obtentu, raultimodos fecisset tractatus,ad ultimum,Dei 

 disponente clementia — fine , via et modo tam laudabilibus terminavit, quod nostra 

 persona, ex praescripta detentione, eiusdem Nicolai Palatini laboribus, interposi- 

 tione, tractatibus, et laudabilibus dispositionibus mediantibus erepta, pristinoque re- 

 gimini, diademati, et regnorum nostrorum praedictorum realiter et integre restituta 

 exstitit pleno cum effectu." 



Zsigmond valóban igen kegyelmes e's jó szivil fejedelem volt; méltó ezért Thu- 

 róczit P. IV. Cap. 19. figyelmetesen olvasni; mert az egész orsza'gban nem találta- 

 tott, nem mondom város, de hely, vagy nemzetség, kivel jóvoltát 's kegyelmeit ne 

 éreztette volna : azért Erzsébet leánya 1440. épen nem kételkedett az erdélyiekhez 

 írt levelében illy kifejezésekkel élni : „Eam beneficiorum , gratiarumque exhibitio- 

 nem , quam felicis recordationis quondam Serenissimus Imperátor Sigismundus , ge- 

 nitor noster carissimus , inter ceteros regni Hungáriáé incolas vobis impenderit, 

 quantaque benevolentia, quantis etiam favoribus fidelitatis vestrae contemplatione 

 vos fuerit prosequutus , memorare esset prolixum ; quum vix , aut minimé , aliqua do^ 

 nius, cuiuscunque reputationis in dicto nostro Hungáriáé (regno) reperiri possit, quae 

 non senserit eiusdem genitoris nostri largissimam beneficentiam, et amplissimam, 

 gratiosissimamque reiaunerationem." — Katona,, Hist. Crit. Stirp. Mijct. Tum.XIII. 

 pag. 12S— 129. 



') Emlékezetre méltó ez a' nyomós beszéd; nem is kételkedem, hogy a' vati- 

 canumi Codex' irója Zsigmondtól hallotta: vagy legalább attól vette , ki ezt a' tör- 

 ténetet közelebbről ismerte; mert a' Curia effélékre is gondosan szokott hajdan figyel- 

 mezni. 



'") Vajmi sokkal helyesebb indító okok ezek Thuróczi' alaptalan csacsogásai- 

 nál, mellyeket P. IV. Cap. 10. a' Garaiak' anyjának szájába teszen : „Maximé , de, 

 quondam genitoris vestri, recordor me coram, dictis: Aiebat enim , Regem legitimé 

 coronatum, si etiam iumento compararetur, non esse deserendum" azaz: Emlékez- 

 nének atyjok' mondására: hogy a' törvényesen koronáztatott királyt, ha baromhoz 

 volna is hasonló, még sem kellene elhagyni." — Hlyen, olly durva, mint oktalan 

 száraz beszédre , senki sem szokott könyörületességre fakadni , sem megindulni : a' 

 szemes és ügyes Zsigmondra pedig alkalmazni sem lehetett. De a' nagy Ígéretek, 

 mellyeket Zsigmond tett; meg az ifiü király deli termete, szép kellemetes piros arcza, 

 fontos beszéde voltak azok a' varázsló és bájoló kecsek , mellyekkel Zsigmond még 

 a' szilaj természeten is győzedelmeskedhetett. — Bortji/t., Dec. IV. Lib. 3. Mátyás 

 király' pártosairól, 1475. évre szóltában Thuróczi' szavait Országh Mihály nádornak 

 tulajdonítja: „lUud non minus in corde , quam ore versasse dicitur : quemcunque sacra 

 corona ornatuni videris , etiamsi bos fuerit , adorato , et pro sacrosanoto rege ducito , 

 et observato." 



