188 III. TÖRTÉNETIRÁSI-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



crines aurei, erispia iuventute, serenus erat obtutus, glauci quidem oculi , itempro- 

 luissa bárba , multuin sibi adüciens gravitatis , quam ad promerendain Ungaroium 

 gratiam, qui prolixa bárba utebantur, in deliciis nutrivisse et gestasse dicitur. Quum 

 nimium popularis esset, ad corporis decorem nihil adiicere ainplius naturapotuisset. 

 Aniino fűit perquam grandi et excelso , item profusae liberalitatis et luagniiicentiae 

 Princeps; amicis prodigebat omnia, et ita saepe proventus omnes erogabat, ut nihil 

 etiam in his , quae vitae sünt usui , sibi superesse pateretur. Saepe , quum in regia 

 nihil esset, quod suo prandio praeparetur opipare, amicos invitatus adivit; saepe 

 etiam ab his syinbola corrogavit. Item comitate , clementia , et affabilitate tanta , ut 

 ceteros ea tempestate Principes anteiret. Ad crudelitatem nunquam, nisi gravissimis 

 iniuriis, irritatus est." Bonfin szerint ollyan volt Zsigmond. Windecknél tetőtől 

 fogva talpig becsületes , jámbor, szelíd, és jószívű. — Székel' Estuánnál meg illyen: 

 „Ez igen iambor vala ez világ szerint, de lelkébe tiszta papas vala, es Christusnac 

 fű ellensége, mert ez egettete meg eg'ic a' Szent Hvs Jánost Constantiaba, es a' 

 Prágai Szent Jeronimost." 



') Eresztett szakállú: „Fűit Imperátor Sigismundus, mond TAieróczi, P. IV. 

 Cap. 24.; homo , in sui vultus qualitate, etpersonae quantitate, satis idoneus ; pulchra 

 facie , crinibus crispis et glaucis , ac sercno intuitu , a summo rerum Conditore ador- 

 natus. Hic, in favorem Hungarorum, quondam longas barbas defcrentium , prolixani 

 barbam deferebat." Ezt az utolsót Virág Benedek, a' Magyar Századok' II. kiitete- 

 ben az 503. lapo/i kétségbe hozza állítván, hogy akkor közönségesen megeresztett 

 szakállt viselének. De ő nálunk növekedett, közöttünk is lakott ; hihető tehát, hogy 

 atyáink' kedveért valamivel hosszabb szakállt nevelt, mint a' külföldiek hordoztak. 

 Thuróczi ugyan Zsigmondot nehezen ismerte , de a' If'. Rétzébeti szóló beszédében 

 nyilván mondja: hogy a' mit Zsigmondról i'r, azt Ország Mihál palatinustól hallotta, 

 és királyi könyvekből vette. Heltai Gáspár, Magyar Krúuikájában a' XV. Rész- 

 ben: „Hosszú szakállok vala, úgymond, a' magyaroknak, és igen hosszú fürtös ba- 

 jok." Ezek elegek legyenek Zsigmond' szakálláról ; mert azért magamat vitába nem 

 ártom. 



?) Nagylelkűségének több példáját olvastuk raár e' csekély leírásban : „Ro- 

 gatus , úgymond Aeneas Sytvius , Lib. 4. Comment. de reb. gest. Alphoitsi regis , 

 qaera virum regno dignum , aptumque existimaret? Eum, inquit, quem neque se- 

 cundae res extollerent, neque adversae deprinierent." És Lib. I. „liegnandi artis 

 imperitum esse dicebat, qui simulare nesciret. Innuit autem, multa regibus simu- 

 landa, multa dissimulanda esse, quo suos in debito officio retineant, extra omne vitae 

 periculum." Ugyanott: „Dixisse memoratur ; ignarum esse regnandi , qui simulare 

 nesciret. Innuit autem : Praecipuam Principum virtutem esse clementiam , quae do- 

 cet, simulanda interdum esse ea, quae non magni sünt momenti ; commodi maioris 

 gratia." — Meg Lib. 4. „Obiurgatus, cur fugatos hostes, non insequeretur , et com- 

 prehensos occideret? Satis, inquit, vicit, qui hostes fugavit. Utinam et huius exem- 

 plo, mond Aeneas, Monarchis nostrae aetatis persvaderi possit, magnó cruore partam 

 victoriam non existimari victoriam." — jjPost, ubi Sigismundus in Pannoniam redut, 



