190 III. TÖRTÉNETIRÁSl-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



apjának tartatott ; noha ez még nem bizonyos, de Heltai' a'llíta'sát tudtomra eddig kétség* 

 fönmarada'sa nélkül senki sem döntötte el. — Pázmány Péter 1618. évi országgyűlé- 

 sen Pozsonyban II. Ferdinánd' választásáról: „Mind enni időtől fogva, úgymond, 

 csak ketten voltának, kik az Sz. István attyának báttyátúl Mihálytiíl vér szerént 

 származtak volna: tudniillik Ottó, kit a' királyságból magok kivétenek a' magyarok^ 

 És első Matthias király, kit Szilágyi Mihál haddal, és erővel választata királyságra.'' 

 Ebben az állításban gáncs vagyon , mert tudjuk hogy Sz. Isván királyunknak magva 

 Sz. Imre berezeg' fiában megszakadt; továbbá, hogy épen Mihál szapon'tá Árpád' 

 vérét, niellyből Ottó, IV. Béla' unokája is eredett; Erzsébet leányát tudniillik ba- 

 variai Henrik berezeg. Oltónak ajija vette el. — Ha pedig mind a' két királyt, Ottó 

 és Mátyást, Pázmány, Mibáltól, vér szerint ereszti ; akkor Hunyadi Mátyást is Árpád- 

 tól származtatja. Ez annyiból egyeznék meg Heltai Gáspár' vélekedésével , a' mennyi- 

 ben bizonyos , hogy Zsigmond valóban asszonyi ágon Árpád' vére volt. — Végtére , 

 ha Pázmány Hunyadi Mátyás' származását nem i'gy vette , akkor fölhozott szavai a' 

 magyar történetet fejtegetők előtt figyelemre méltók lehetnek. Székel' Estua/i C/iro- 

 tiieajubuH a' 204. lapun: „Az Hvniadi János Hauaselföldi nemzet vala, kinec az ő 

 attiat a' Sigmond kiral' az ő hozza való in tetel'miniert Hauaselföldböl ez országba 

 ki hozta , es Huniad varat örökségül neki ada , kiről oztan az ö fia neueztetec Hvniadi 

 Janosnac, kinec osztan az ö ianibor vitézsige erdömle az Erdel'i vaidasagot." És a' 

 214. lapon: „Vala pedig e' Hvniadi János közép ember, temerdec niaku, gesztenie 

 színű, fodor haiu , nag' szemű, keg'elmes tekintetű, piros orczaiu , es mindenben 

 oU' erkölczü , ki feiedelemhöz illendő vala." — Baranyay Pál , Jézus' társaságá- 

 ban élt áldozó pap, ki életének nagyobb részét Erdélyben töltötte, Otrokócsy sze- 

 rint, sokszor emlegette: hogy Ilunyady Jánosnak anyja Csanakosy ágból származott 

 volna. Még e' következendő eset is Hunyadi János' eredetének fölvilágosításához 

 való : „Cum raisisset ad Huldricum C'iliae Comitem (Joannes Huniades) ut ad se ve- 

 niret in castra ; hoc facere pláne noluit , et ad se missis respondit : Ego Comes et 

 Princeps , et tain nobili família natus , ad te veniam , hominem nóvum , et nostra 

 aetate nobilitatnm? Quod cum accepisset Joannes : Non ego, respondit tuis majori- 

 bus, sed tibi me comparo : quamquam neque illis cedam, qui pugnando pro Christina 

 Religione nobilitatus, maius lumen posteritati meae comparavi: atqiie , ut in te Ci- 

 liensis comitatus turpiter extinguitur, ita in me domus Bistricensis exornatur." 

 Aeneas Sylv. de dictis Sigismu/idi et Friderici Imperutorutn. 



') Mint ifjú hirtelen haragjában, de akkor is mások' ingerléséből, sokat ke- 

 gyetlenkedett: de nem minden ember olly hamar engesztelhető, mint ő volt: „Lau- 

 rentius (de Hedervára) Hungáriáé Palatínus , cum diceret imprudenter agere Sigis- 

 nuindum Imperatorem, qui victis hostibus non solum vitám et opes relinqueret; sed 

 etiam inter amicos reciperet, extolleretque. Tibi, inquit Sigismundus, videtur utile 

 inimicum occidere, neque eniin mortuus bellum excitat: at ego inimicum occido, 

 dumparco, et amicum facio , dura extollo; ostendlt autem , pulchrius esse benefa- 

 ciendo , quam potentia inimicos vincere." Aeneas Sylv. Lib. 3. comme?it. de reb. 

 gest. AlpAonsi. — „Rogatus aliquando, cur homini, a quo saepe, et graviter offensus 



