ZSIGMOND császár' ÉS M. KIRÁLY* ÉLETE. 195 



érdemelnek azok , kik Zsigmondot nemcsak ismerték, hanem vele társalkodiiik is, 

 mint Aeneas Syhius Picolomini (szül. oetolirr' 19. I'IOS. — in Conrilio liasiliensi 

 IScriija, postea Secretarius Imiicratoris Friderici III. inde Episropus , mox cardinalis, 

 nunc post Calixum fit Papa nomine Pius II. in Catalogo Kector. A. Gymnasii Vien. 

 1680. 4. pag. 34. megiialt 14C4.) ki maga is nagy ember' létére 1458. Pápának vá- 

 lasztatott, í'gy két esctljől nem mindig ítélhetjük meg az embert; mert a' tellek' és 

 azok' kimenetele sokszor a' környülállásoktól , meg némelly emberek' befolyásától 

 függenek. 



") Már föntebb említettük Bartossius után , hogy fájós lábú volt Zsigmond : 

 ezt most saját szájából is halljuk. — Andrcas presbyler, cunoniciis !!>. ^lagni con- 

 l'essoris in pede montis Ratisbonensis scriptor synchronus, i/i Chronico Buvariae 

 jt. CO. „Imperátor autem , úgymond, gravi infirmitate tentns, et laboráns, propter 

 quam etiani paedica sibi fuít abscissa, subito , et ex insperato circa festum S. Mar- 

 tini, cum uxore sua a Prága recessit , et in Znoyma, oppido Moraviae , V. Idus 

 necembris (1437.) in contritione , et devotione magna obiit." Heltai Gáspár, I, D- 

 Cf. Jie'szbeu i'rja, hogy jóval halála előtt, guta ütötte volna meg. 



^') Hlyek , 's effélék Zsigmond' szájában többet nyomnak , mint ha száz i'ró 

 mondaná. 



") Ludovicus III. Ruperto Imperátori patri in Electoratu (Bavariae) successit, 

 cognomine, Barbatus , vei Pius, vei Coecus — Praeses Concilii Constantiensis sen- 

 tentiam in Joh. Ilussum et Hieronymum Piagensem latani, iussu Caesaris, licturibus 

 exequendam commisit: cuius causa eius familiam in se extinctam esse , crediditOtto 

 Henricus Elector, qui orbus, et ultímus decessit an. 1559. — Idein Pontificem Jo- 

 hannem XXIII. in Concilio depositumcepit, custodiaque arcta Heidelbergae prinium, 

 dein Manhemü detinuit. E Concilio rediens, senex Latináé linguae studere coepit." 

 Hoffmann , Lexico?t. Vuivers. Tom. I. Basiliae 1677. p. 944. Büntetése' okáról bő- 

 vebben i'r Falkenstein , III. T/l. p. 215. Lajos tudniillik összeveszet Brandenburgi 

 Fridrikkel , azért „Soll Herzog Ludwig schuldig seyn , zweymal hundert tausend Marck 

 löthigen Goldes dem Kayser zur Straffe zu bezahlen." 



") Ilenricus, cognomento , dives, parsimoniae laude inclytus, filius Friderici 

 Landshusensis — Mortuo Ludovico Barbato an. C. 1447. quem in vinculis tenuerat, 

 Ingolstadiensem haereditatem, exclusis aguatis solus adivit." Idem p. 751. 



'") Fridericus cognomento Senior, qui Constantiensi Concilio interfuit, rebus 

 suis exutus, dictus: „Fridel mit der lahren Taschen" anno 1440. obiit. IVwiter 

 Tubias Cuncellurius Titbi»geiiii» i/t Descriplioite Ge/tealogica praecipuar. Familiur. 

 Vlmae, S. 1663. p. 40. Ezt a' közmondást ekkép fejti meg Falkenstein annyiszor 

 nevezett könyvében III. T/i. p. 211.: „Dieser Hertzog befand sich in der Acht , weil 

 er Pabst Johannem XXIII. in die Freyheit gestellet hatte , und der Kayser liess 

 seine Lánder durch Eberhard ^Vindecken (Er war aus Maynz gebürtig , und kam in 

 seinciii fünti'zehenden Jahr nach Prag zu einen vornehmen KaufTiiiann , und erlano-te 

 hiedurch tielegenheit, an den Hof dcs Kaysers Sigistnundi zu kommen, welchem er 

 vierzig Jahr hindurch, bis an sein Ende,treu undredlich gedienet,und in wichtigen 



25' 



