a' magyar királyok' fölavatási ESKIJÖK stb. 207 



Késlát ')j lianem egyszer'smind az egyházi és nemesi rendek' megegyezté- 

 vel , kürül is irá a' nép' külön osztályainak jogaikat, biztosítá a' köz 

 csendet, annak háborgatni ellen rendelt kemény büntetmények által; 

 s/üval, alapítá az ország' alkotmányát és egész rendszerét^), az ezek iránt 

 hozott végzeményeket oklevélbe foglaltatván, mellyetHartvik'tamisága 

 szerint, mint a' nemzettel örökre kötött frigyet, saját név-jelének alá- 

 írásával, és — mint e' kifejezés „foederis non pereuntis" nyilván sejdíteti, 

 's olly vallásos fejedelemről mint István volt nem is kételkedhetni — 

 ünnepélyes esküvel is megerosíte. 



Azt gördíthetné ugyan valaki ez ellen , hogy ha István , és példájára 

 már XI. és XII. századi utói is , illy okleveleket adtak volna magokról ko- 

 ronázásukkor, mégis csak kellene annyi eset közül egyik vagy másik ki- 

 rály' oklevelének előkerülnie. De erre elég feleletül fölemlíteni : hogy a' 

 székes-fejérvári fő templomban, és Budán a' királyi és tárnoki levéltárok- 

 ban hajdan őrzött országos iratok, hazánk' zivataraiban kipotolhatlan ká- 

 runkra végkép elveszA'én, épen nem csodálhatni, ha közöttük István' és 

 utóinak hasontárgyazatu okleveleik is az idd' és viszontagságok' márta- 

 lékjává lettek , 's ki tudja , nem voltak-e István' és rendéinek említett vég- 

 zeményei is hiteles alakban azon emlékbe beirva, melly sz. István király 

 legendájának nevezete alatt '), az ország' többi czímereivel a' székes-fejér- 

 vári főtemplom' belső segrestyéjében őriztetett, de Róbert Károly király 

 által onnét Visegrádra átvitetvén, többé elő nem került*), és talán e' 



') U. o. (Vita S. Stephani) valamivel alább: „Ad consortium vero Gislam 



sibi in luatriinonio sociavit, quam unctione crysmali perunctara gestantem 



coronam regni sociam esse constituit." 



^) U. o. , az idézett helyen: „Post acceptum regalis excellentiae signiini, 

 qualis vitae vir et discretionis fuerit cum episcopis et primatibus Hungáriáé, statútum 

 a se decretum manifestumfecit. Inquo scilicet uniuscuiusciue culpae contrarium dicta^nt 



antidotura, et ut pacis se főre probaret filiuin , quod nullus alium hostiliter 



invaderet, ut nemo vicinum sine judicii examinatione laedcret, viduas et orphanos 

 nullus offrimeTet: stibtcriptione foederis non pereunlis posteris mis reltqtiit ttabi- 

 litum." 



^) Fejér, Cod. Dipl. VII. kötet. 1. rész. 108. lap. 



*) U. ott; „Sed dictam Legendám serenissimus princeps Genitor vester Doml- 



nus Carolus ad scitum omniuni nostrum, teinpore Johannis quondara custo- 



dis, de saciistia interiori excipiendo , ad Wysegrad fecit deportari." Litterae Capi- 

 tuU Albensis d. a. 1349. 



