A LEGKISEBB NjÉGVZETEK' ELVE. 49 



/ dcpu, dfu , d<pu , \ ^ 



\(pudM <pudx <pu'dx / 



1 / dwu , dwii , dfu 1 \ 



+ ( —^ + —^T- + -^^ + • • • 1 « 

 \ y//a^ (pii dy (fii dy / 



, / drpii , dfii . dwu . \ 



+ (— VH — ^+ •^^" + •••) « 



\ fudz <pu dz ifu dz ) 



s innen 



rfqPM , difÚ . d<fU 



ffudx "^ (fúdx (fudx 

 difU , í/yw' í/qp/í" 



yttt/y yí/íiy fú'dy 



yttdz yz/dx yw dz 



vagy -^=.(p,idu, -^=cpüdú ,és-^^=(pudu tévén: 

 y« (pu ffu 



r dii 1 ' / df//' I , „ du „ 



(pu \-wu r-fu —-—... = 



da;~^ dx^ dx 



, du i , , dil I , „ du 



(pu r9'*~, — rT" ——... = 



dy ' dy ' dy 



. du , , . dií , f " dit 

 <pu-—\'(pu - — hV" -r---=o 

 dz dz dz 



hol már most a* f 's ennél fogva a' (p függvény' alakját kell meghatá- 

 rozni, mire ezen üt vezet. 



Tudjuk , hogy valamelly nagyságot több , egyenlő jóságú tapasz- 

 talatokból akarván meghatározni , ennek leghihetőbb értékét úgy talál- 

 juk meg , ha a' tapasztalatok által adott érték' közepét veszszük , mire 

 az szabadít fel, hogy tapasztalás kíizben ejtett hibáink majd állítók, 

 majd tagadók ;'s azért, ha a' mondott elv szerint dolgozunk, egymást 

 kölcsönösen kipótolják. Ha mindannyi hibátugyanazon jelűnek vennők, 

 némelly tapasztalatok a' való értékektől nyilván igen eltávoznának 's 

 így az egyenlően jók' nevét nem érdemelnék , holott ezt előretevők. 

 Egyszersmind világos, hogy a' következmény annál nagyobb hihetősé- 

 get nyer, mennél több a' tapasztalat; innen ezt itt is kell ismételni. 

 Ezen elvre támaszkodva így lehet a' y függvényt meghatározni. 



Tegyük , hogy a' fennebb adott egyenletek által x-nek ezen értékeit 

 M. T. T. ÉVK. III. 3. ^ 



