88 II. TÖRVÉNYTUDOMÁNYI-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



határoztatváu meg elsőben az ügyészeknek számok, az ügyészségre al- 

 kalmatosok iránti vizsgálat is elkezdődött. Ekkor nagy emberek voltak 

 ügyészek , utóbb pedig a' birodalom' hanyatlásával , a' tadós ügyészek is 

 megritkultak, elannyira, hogy Theodosius és Justinianus császárok a 

 régi ügyészeknek állításaikat összeszedetvén, azokat törvényi hatóságra 

 emelték. A' Pándektákból Libr. 3. titulo 3. de Procuratoribus 's más 

 régi történetekből kitetszik, hogy az ügyészek nemcsak a' köztársaság, 

 hanem még a' császárok alatt is teljes szólási szabadsággal birtak, s a 

 bíráknak nem volt szabad őket beszédjökben háborgatniok. 



Cicero ügyész lévén az akkori világ' legfényesebb hivatalát a' római 

 consulságot kérte , 's meg is nyerte , e'kép megmutatván azt , hogy a' ki 

 a' consuloknak ügyészök lehete, 's azoknak tanácsot adhata, az a' con- 

 sulságra se tartathatott méltatlannak '). — Uly magas hivatalra tarthat- 

 tak számot^) akkor az ügyészek, Ausonius consul, a' ki Tolosában Cae- 

 ciliusArgiciusnál tanulta az ügyészséget, magáról azt irta: „Ausonius cu- 

 jus ferulam mmc sceptra vereutur"^); pedig akkor már császárok uralkod- 

 tak, 's a' római birodalom' hanyatló szakában volt: mit kell ahhoz ké- 

 pest a' köztársaság alatti consulságról feltennünk? 



Ulpianns jogtanos munkáiból sok izek szóról szóra törvény gya- 

 nánt elfogadtatván a' római jogtestbe iktatvák. Severus császár őtet fő- 

 udvarnoki méltóságra emelte. De az üg^^észeket illyetén fennségekre csak 

 a' dolgok' nj'ilváaos előadása emelheti , 's minden szépre 's dicsőre csak 

 az teheti alkalmatosakká. Mert a' hol nyilvánosság nincsen, ott csupán 

 nemzetségi összeköttetések, 's a' birói önkény tehet valakit nagygyá, 

 ott ajánltatások *s magános kedvezésektől függ az ügyészeknek hirök, 

 nevük és szerencséjük , nem pedig magok a' honfiak által a' nyilvános- 

 ság' utján alkalommal szerzett bizodalomtól. Ritkán vergődhetnek fel 

 ottan a' legérdemesebbek is azon dicspontra, mellyre a' nyilvánosság' 

 létezése mellett el kellene jutniok. Sőt a' nyilvánosság' hiánya más rész- 

 ről is ostorozza az ügyészeket, t. i. a' közönségnek nem lévén őket 



') Q. Cic. de petitioné cons. Cap. 1. 



') Dialógus de oratoribus seu caussis corrnptaé eloquentiae cap. 13. 

 ') Auson iii libr. Ep. 4. ad Theonem: ,Ausonius kire most fejedelmek félve te- 

 kintenek.' 



