138 II. TÖRVÉNYTUDOMÁNVI OSZTÁLVI ÉRTEKEZÉSEK. 



hányszor téve vagy ismételve is nem felelhet meg soha a* végetlen* 

 terjedelmének. De hiszem, azt vetik ellenül: a' törvény' szabályai is 

 általános kifejezések, 's mindenik maga végetlen számú egyes eseteket 

 foglal magába. Úgy vagyon, végetlen számúakat, de nem végetlen 

 nemüeket , millyenek az élet' tettleges mezejének esetei ; 's aztán ha 

 e' szójáték elhárítaná a' nehézséget, úgy a' görög philosophusok után 

 Verbó'czinknél e' két rövid mondatban „Neminem laede, suum 

 cuique tribue." Kész a' legtökéletesebb törvénykönyv. De mi a' 

 suum cujusque?'s miből áll: quempiam laedere? ezekre kell 

 egy kissé részletesebb felelet , melly mindig hiánosan fog kiütni az 

 igen tagos általánosság' 's igen apróra leszálló részletesség' egyaránt 

 hibás tulságainak dilemmája közé szorulva. Az igen általános törvény 

 épen azért, határozatlan, homályos, kétes alkalmaztatású ; mert hoszú, 

 sokfelé ágazó, 's tévedés nélkül csak kevesektől járható út az, melly 

 a' közönséges igazságoktól , az egyes esetek' tömkeleges mezejére vezet. 

 Az a' törvénykönyv ellenben , melly aprólékos különségek' meghatároz 

 zásába ereszkedik, épen az által támaszt még több kétséget; mert egy 

 eldöntött kérdésnek mindig száz hasonló rangú 's elmelló'zött felel 

 meg. Távol legyen azonban, hogy én azon törvénykönyvekről, mely- 

 lyekkel a* múlt 's jelenkor' legnagyobb uralkodói örök emléket emel- 

 tek magoknak a' háládatos maradék' szívében, valamit elvonnék; sőt 

 mélly hódolással üdvözlöm II. Leopold', a' Fridrikek', 's a' törvényr 

 hozó Napóleon' emlékezetét; azon törvénykönyveket pedig, mellyekkel 

 dicsőült I. Ferencz Austriát boldogította, tettekkel 's történetekkel 

 gazdag életének legdicsőbb ragyogványai közé számlálom. Olly jók, 

 olly teljesek voltak azok, mint a' dolog természete szerint lehettek; de 

 jobbak, de teljesebbek a' lehetségnél bizonyosan nem: 's itt csak eny^ 

 nyiről vala szó. 



De tegyük fel, hogy a' mi lehetetlen emberi elmének és kéz- 

 nek, tegye meg számunkra az istenség, 's még egyszer — mint Moses' 

 idejében — leszállván földi gyermekeinek körébe, kettő helyett most két- 

 száz (körülményeinkhez képest tán ennyi sem volna elég) kétszáz 

 táblára mondom, önujjával Írná a' legkimerítőbb , legtökéletesebb tör- 

 vénykönyvet : gondoljuk-e , hogy ha egy tized', egy év*, 's mértékszere- 

 sen egy nap' elteltével már hiánossá ne vált volna. Mint felhők az ég' 



