142 II. TÖRVIÍNYTLDOMÁNYI OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



eset Újra elébe kerül : mi természetesb mint az , hogy hasonló okból 

 előbbi ítéletét ismételje; 's végre, ha ez újra meg újra történik: nem 

 várhatja, nem kívánhatja-e az egyes polgár azt, hogy neki is azzal 

 a' mértékkel méressék , mellyel hogy sok hasonló esetben száznak 

 mértek előtte, látta, tapasztalta. 



De mielőtt tovább haladnék gondolatim' kifejtésében, itt egy 

 alap-megjegyzésre kell kitérnem a' törvények' kihirdetéséről. 



Mindenek megegyeznek abban , hogy irott tőrvény csak kihir- 

 detve, 's tehát csak úgy kötelez mint hirdetve van; 's ha — felteszem — 

 az, kire e' bízatott ; vétségből vagy akármi egyéb okból , egyebet hirdet- 

 ne a' törvényhozó-alkotta törvénynél: a' hamis hirdetőt — feltéve, hogj' 

 nincs bevehető mentsége — sújtani lehet ugyan ; de azt, ki bona fide 

 szabta magát ahhoz, mit neki, mint főhatalom' parancsát úgy adtak tud- 

 tára az erre megbízottak, bizonyosan nem. 



'S már kérdem : mint esik tulajdonképen a' törvények' köz tu- 

 datra jutása. — Caligula köz helyen tette ki törvény-tábláit , olly ma- 

 gosra függesztve, honnan éles szemű ember is bajosan olvashatná. De 

 valljon nem illy magosán, illy messze áll a' törvény — ha orra alá tartják 

 is — attól, ki nem tud olvasni; ki nem érti a' törvény' nyelvét, mert az 

 idegen népé; nem írásmódját, mert eszméi' körén felül való; vagy 

 nem törődhetik törvénybuvársággal, mert élete' gondjai, körülmények, 

 szűkség, tartják lebilincselve. Ha ezeket, 's általában társasági rend- 

 szerünket, figyelemre veszszük, nem lehet meg nem vallanunk, hogy a' 

 törvényeknek az az úgynevezett kihirdetése, melly g3'üléseken, vagy 

 a' piaczra tódúlt bámészkodó sokaság előtti felolvasással, vagy újság- 

 lapokban , vagy körlevelek által stb. történik , csak a' sokkal kisebb 

 résznél eszközölhet, és pedig minden esetre ott is hiános tudatot; el- 

 lenben a' nagy sokaság' számára nincs , nem lehet más módja a' törvény- 

 hirdetésnek, mint annak az előforduló esetekbení alkalmaztatása, élő- 

 gj^akorlatban tartása, 's tehát itt is, mint minden más tárgyban, nem 

 oskolai cursns, nem papirosról tanulás, hanem mindennapi tapasztalás. 

 De ezen szemléletekből még több is következik: mert ha igaz az — mit 

 tagadni bajos volna — hogy a' törvény 's igazság nem lehet más és 

 különböző, a' corpus juríst forgató vagy forgatható tanultak' 's a' csak 

 tapasztalati okulásra szorított sokaság' részére; ha igaz az — miről szin- 



