146 II. TÖRVÉNVTUDOMÁNYI OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK, 



egyedikszer újra fogja követni ; de te ne bánd ; éljen az igazság 's tör- 

 vény: te kövesd ezt; ha baj ér, hordozd resignatioval a' jó principium' 

 diadalináért." Mit felelne illy beszédekre a' becsületes csizmadia, nem 

 tudom ; én részemről bátor volnék , lehető legnagyobb serénységgel 

 azt a' kérdést tenni , az illy parancsokat hirdető tisztviselőhez : hogy 

 ha a' király, kinek rendelései szentek, olly múlhatatlanul kívánja, hogy 

 az Írott törvényhez , és csak ahhoz szabjam magamat, 's a' végre azt 

 A-tól V-ig meg is tanuljam: a' mi nekem felette bajos; valljon nem 

 könnyebben eszküzülhetné-e ő : hogy azok a'birák, kik az ő szentelt ne- 

 vében igazságot szolgáltatnak, tudják 's értsék is , akarják is a' törvé- 

 nyeket olly bizonyosan és kivétel nélkül alkalmazni , hogy magam is 

 szigorú engedelmességemnek kárát ne valljam? Mire, gondolom, az egye- 

 nes lelkű törvényhirdető azt felelné : hogy egyik épen olly lehetetlen , 

 mint a' másik. 



De legyen elég ennyi a' szokásos törvény' mellőzhetetlen szük- 

 ségességének világosításául. Gondolom, nem lesz többé botránkozta- 

 tó, ha eddigi nyomozásunk* eredményét ebben fejezem ki. 



Törvényhozói parancsok és szokás minden polgári társaságban 

 mellőzhetetlenül létező kútfejei a' törvénynek , éspedig az irott tör- 

 vény is főkint a' szokás vezető árkában folyva hat ki reánk , ízt véve 

 fel tőle sokszor nagyobb különbségűt, mint milljen van a' donaue- 

 achingeni kristály forrás és a' budapesti hidat emelő hullámok között. 

 De van még e' kettőn kivül harmadik kútfeje is a' törvény' sza- 

 bályainak, mellyet — bár legbővebb, 's tulajdonképen a' más kettőnek is 

 anyja — csak azért nem veszünk észre, mivel kifolyásában akadályba 

 nem ütközvén, lármájával magát el nem árulja. — Szóljunk erről úgy, 

 mint figyelmünk' legméltóbb tárgyáról. Ha az irott és szokási törvé- 

 nyek' egyes szabályainak eredetét históriai szempontból veszszük vizs- 

 gálat alá , önkint fogja magát előadni az az észrevétel , hogy azoknak 

 keletkezésére vélekedések' különbsége , ellenkező 's többfelé ágazó irá- 

 nyai adtak alkalmatosságot, 's épen ezért és csak ezért kerültek, vagy 

 törvényhozói elhatározás vagy biró ítélet alá. Ha az adósságot min- 

 den ember önkint lefizetné, senkinek sem jutott volna eszébe 

 törvényt alkotni arról , hogy az adóságot le kell fizetni. De még mé- 

 lyebbre ható vizsgálat arról is meg fog győzni , hogy az illyen ellen^ 



