A budai keserűvízforrások földtani viszonyai 



Dr. Szabó József, társulati első titkártól. 



E keserüvizek Budától délre azon az araphitheatrumi térségen 

 vannak, melyet a gellert és sashegy egyrészt, másrészt az akasztófa- 

 hegy s a promontór felé eső péterhegy s pacsirtahegy fognak körül. 



E térségen nem régen találták e forrásokat fel. Schleisz György, 

 budai polgár bírt ott egy kis kertet, melynek öntözésére egy ideig 

 csak egy csekély mélységű gödör szolgáltatta a vizet. A mennyiség 

 nem lévén elegendő, leebb ásatott s három ölben dús forrásra buk- 

 kant, de a víz keserű volt. A véletlen ugy hozta, hogy a nyári hő- 

 ségben többek közt egy asszonyság kért egy pohárral, s a mint meg- 

 ízlelte, egyenesen püllnainak mondotta s tanácsolta a tulajdo- 

 nosnak, hogy szakértőnek mutatná meg. Ez történt 1853-ban, midőn 

 Unger Ferencz, tír budai városi gyógyszerész s tagtársunk megvizsgál- 

 ta s észszerű kezelés alá vette. 



E keserűvízforrások földtani viszonyai igen érdekesek, mert 

 a természet vegytermét egészen a földfelűletén vagy csekély mély- 

 ségben alatta láttatják s a vegyváltozások folytonosságát, nagy mér- 

 vét, és szabatosságát ritka tisztasággal tükrözik vissza. 



Előre bocsátván a terület földtani szerkezetét, némely physikai 

 8 vegytani viszony fejtegetésébe fogok ereszkedni, 



Földtaui szerkezet. — Fölül lefelé következő rétegek 

 vannak : 



a) tele vény- s agy a g 3 — 4 láb, mostkori ; 



b) kavics s homok 3 — 5 láb, felső neogen ; 



c) tömött agyag 114 lábra ismeretes, alsó neogen. 

 a) A legfelső réteg e vidék mostani korszakában képződik 



folytonosan azon alsó neogenagyagból, mely hegyeink oldalát sőt 

 gyakran azok csúcsait s fölsikjait borítja. Ez agyagból a gellérthegy- 

 ről és sashegyröl lefolyó esővíz részeket visz magával s azokat a 

 Duna felé lejtő rónaságon le rakja. Vastagsága a nevezett hegyek 



