Két Dj mód az átlátszó testek, kiváltképeu az üveg törési 

 \iszouyának meghatározására. 



Kruspér István, 

 polytechnikumi tanártól. 



§. 1. A természettanból Ösmeretes, hogy ha valamely vllágos- 

 ságsugár egy átlátszó testből másba általmegy, annak határánál tö- 

 rést szenved, melynél az esési, és törési szögletek sinusai egymáshoz 

 állandó viszonyban vágynak. Nevezzük az esési szögletet a-nak; a 

 törésit 6-nek, és a törési viszonyt, vagy a mint másként is nevezik 

 törési kitevőt /j-nek, akkor mindég 

 Sin a /^x 



A u meghatározására tehát elegendő az a és 3 szögleteket 

 megmérni, bár minő irányban ütődjék is a világosság sugár a törő 

 felület ellen; és a talált értékeket az elébbi egyenletben helyette- 

 sitni. 



§. 2. Ámbár ezen követelmény első tekintetre igen egyszerűnek 

 látszik, mégis igen nehéz ennek eleget tenni, hogy ha az ember a törési 

 viszony értékét egy kissé nagyobb tökélylyel akarja meghatározni ; 

 minthogy a mérési hibák az eredményre igen nagy befolyást gyako- 

 rolnak. Ha t i. az elébbi egyenletet minden benne előjövő mérés alá 

 eső mennyiségek után — melyek mint meg annyi egymástól függet- 

 len változók tekinthetők — külzeljük, akkor ugy találjuk, hogy 



d// _ da . dfi db 



[1 tga fx ^ tgh 



mely egyenletek azt mutatják, hogy a törési viszony meg- 

 határozásának jósága, — mely — vei megforditott viszony- 

 ban van — azaés h szögletek mérésében ej tetthibák- 



