168 . BATIZFALVÍ 



karemelö- s az oldali tarkóizmok vesznek részt. A karemelés e neme, 

 hathatós erő művi befolyást gyakorol, a mellkas oldali része s az alsó 

 bordaközök tágítására. Azért ezen mozgást is akkor szemlélendjünk 

 illető helyén, midőn a légzés terjedelmére, tökélyesitésére iparkodunk 

 hatni. Azon kivül az oldali karemelés a fen elősorolt izmok bénulásá- 

 nál is czélszerüen alkalmazható. 



6) Könyökhátravetés — 8, 12, 16-szor. Karjainkat feszesen 

 a csipőre támasztva, ezen félig hajtott helyzetben mindkettőt a lehe- 

 tőségig hátfelé erőteljesen közelitjük egymáshoz. Mialatt a hátgerincz 

 tökéletesen nyújtott állásba jő. A lejtés súlyát a két könyök hátravi- 

 telére irányozzuk, mely mozzanatnak mindenkor a belégzéssel egy 

 időben kell megtörténnie. 



7) Hátrakulcsolt kéz — 8, 12, !6-szor. Midőn e gyakorlat 

 kiviteléhez fogunk, a gerinczoszlop tökéletesen nyújtott helyzetben 

 áll. Most, két kezünket a háton szorosan egybekulcsoljuk. S karjain- 

 kat addig feszitjük lefelé, mig a könyökizület merőben kiegyenesit- 

 tetett. — Ezen testmozgásnak utóbbi, mint lényeges része, szükség- 

 képen a kilégzéssel egyszerre jár. A 6 és 7-dik szám alatt előadott 

 mozgások által a vállak feszesen és erőteljesen hát- és lefelé vonat- 

 nak. S ily utón nyomjuk idővel termetünkre az ép és nemes testtartás 

 bélyegét. E felett az utóbb leirt gyakorlatok a mellkas erőművi tágí- 

 tásához is járulnak. A vállnak petyhüdt vagy bénult hátsó izmait 

 zsongerővel növelik ; s végre sok idült mellszorongás , fuladozáa 

 gyötrő tüneményeit enyhitik, leküzdik. 



8) Egyoldali mélylégzés — 6, 8, 10-szer egymásután. Nap- 

 jában 4 — 5-ször ismétlendő. A mellkas tulmüködö oldalán (vegyük 

 itt ilyennek például a jobb oldalt) ugyanazon oldali tenyerünket le- 

 hető magasra helyezzük a hónalj alá s azt erőteljesen nyomjuk a bor- 

 dákhoz. Miáltal az egyik — ez esetben a jobb oldali — ép tüdő 

 működését rövid időre szándékosan megakadályoztatjuk, hogy a te- 

 her nélkül szabadon maradt másik oldalon, a bántalmazott tüdő , 

 annál nagyobb erővel működhessék. A beteg oldali kart épen azért 

 borítjuk át fejünkön, hogy az a különben is gyöngébb oldalrésznek 

 a légzésgyakorlat alkalmával terhére ne legyen. A légzés korlátozása 

 végett, az egészséges oldalra támasztott kezünket, különösen a be- 

 légzés pillanatában, erősen nyomjuk a bordákhoz. Most, noha lehető 

 teljesen és mélyen légzünk, szükség mindamellett is azt csendesen és 



i 



