G ALVÁN MÉRETI ELŐVIZSGALATOK. 207 



9, §. Miután mindazon hibák, melyekkel az előbbi §§-ban 

 foglalkoztunk, eszközünknél kellő szerkezet hiánya miatt nem há- 

 nthatok el, szükséges még megvizsgálni, hogy a fenlevö hibák da- 

 czára, mekkora elhajlásig használható ugyanezen öszköz mégis mint 

 érintős tájola ? 



Ezen vizsgálatnál szükségünk iészen néhány olyan vezetőre, 

 melyek ellenállása a Gaugain-féle tájola huzal-tekercsének ellenál- 

 lásával egyenlő. Lássuk tehát elébb azon módot, mely szerint az 

 ily vezető hosszának meghatározása intézhető? - Oly galván-fo- 

 lyamba, melynek belterje legalább rövid időre észrevehetölcg nem 

 változik, beigtatjuk a vizsgálat alatt lévő eszközt — a jelen esetben 

 a Gaugain-féle érintős tájolát, — és attól 6 — 7 lábnyi távolságban 

 még egy galvanmutatót p. o. egy régi szerkezetű érintős tájolát ; 

 miután az utóbbi eszközön a delejtő elhajlását leolvastuk, a vizsgá- 

 landó tájolát kiveszszük a folyamból és helyébe bárminő huzalnak 

 oly hosszúságú részét igtatjuk, hogy a galvánmutató tője ismét 

 elébbi állásába térjen. Az akkép beigtatott huzal darab ellenállása, 

 egyenlő a Gaugain-féle tájola huzal-tekercsével. Saját vizsgálatim- 

 nál a szóban forgó huzal rézből volt, s egy milimeter átmérővel 

 birt, és hossza 5 egymással jól összevágó vizsgálatból 8 láb vagyis 2,53 

 méternek találtatott. 



A mint később látni fogjuk, ezen mennyiség meghatározásának 

 pontosságától függ legnagyobb részt a későbbi vizsgálatok pontos- 

 sága is. Az ily sarkalatos mennyiség meghatározásában nem szabad 

 időt s fáradságot kímélni, sőt inkább azon kell lenni, hogy a meg- 

 határozás többféle módon hajtassék végre ; mert az ekkép nyert 

 eredmények jó összevágása legbiztosabb próbaköve ugyanazok pon- 

 tosságának. 



Az előttünk fekvő feladat kísérlet nélkül csupán elméletileg 

 Í8 megfejthető. L^gyanis mivel a Gaugain-féle érintős tájola huzal- 

 tekerleteinek átmérői számtani haladvány szerint nőnek, azért ezen 

 haladvány első és utolsó tagjából (t. i. az első és utolsó tekerle^ 

 hosszából), és a tagok azaz: a tekerletek számából, az egész huzal- 

 tekercs hossza könnyen meghatározható , leend t. i. ha az egész hu- 

 zal hossza L, a szélső tekerletek átmérői D és cl, a tekerletek száma 



pedig n : L^ n ^_-Í_ J. n 



