210 SZTOCZEK 



10. §. De térjünk már most vissza az előbbi §. kezdetén kitűzött 

 tárgyhoz, és lássuk, mikép nyomozható ki azon legnagyobb elhajlás, 

 a meddig valamely hibás szerkezetű érintős tájola mint ilyen 

 kielégitő sikerrel mégis használható ? 



Ezen vizsgálatnál a fŐ dolog az, hogy képesek legyünk a tájo- 

 lára ható galvánfolyam belterjét bizonyos viszonyban változtatni, 

 azt p. o. 2-er 3-or gyengébbé tenni; mert világos, hogy ekkor a 

 megfelelő elhajlások érintői szintén ily viszonyban tartoznak lenni, 

 ha eszközünket valóban megilleti az „érintős tájola" nsvezet. 



Azon mód, mely szerint Despretz a 6-dik §-ban emiitett kisérle- 

 teinél a folyam belterjét tetszés szerinti viszonyban változtatta, két- 

 ségkívül igen czélszerű és lényegileg következő. Valamely galván- 

 elem folyamába igtattatik egymástól kellő távolban a Rheostat, a 

 vizsgálandó és még egy másik érintős tájola. Nevezzük ezen kisér- 

 letnél — azon szerepnek megfelelőleg. melyet csakugyan játszanak 



az elsőt mérő az utóbbit pedig biztosító tájolának. Miután 



a folyam behatása következtében a két eszközön megállapodásra JU' 

 tott a tő, annak elhajlását a mérő tájolán monnó *) irányban, a b i z- 

 tositón pedig cpak az egyikben, leolvassuk és feljegyezzük. Ekkor 

 közvetlen a mérő tájola előtt egy vagy két olyan huzalt foglalunk a 

 vezető huzalhoz, melynek ellenállása tökéletesen egyenlő a mérő 

 tájola ellenállásával. Ennek következtében a fövezetőben a folyam 

 belterje szükségképen nagyobb most, mint volt az elágoztatás előtt, 

 mert az összes ellenállás kisebb lett épen ugy, mintha a mérő tájola 

 tekercs-huzalának keresztszelvénye 2-er 3-or nagyobbá vált volna. 

 Megfogja ezt mutatni a biztosító tájola az által, hogy elhajlása 

 most nagyobb leend mint volt kezdetben. Hozzuk tehát a folyamot 

 bekérjenek előbbi fokára, azaz növeszszük a Rheostattal mindaddig 

 az ellenállást, mig a biztosító tájolán a tÖ ismét kezdeti állásba 

 nem jő. Ekkor bizonyos hogy a m érő tájola tekercsében, a folyamot 

 elágoztató huzalok miatt, kétszer háromszor gyengébb most a folyam 

 mint volt eredetileg. Ha tehát a mérő tájola mostani elhajlásának 

 érintőjét összevetjük a kezdetiével, azonnal látni fogjuk, vájjon ezek 

 a galván-folyam megfelelő beltorjével aránylagosak- e vagy sem? 



Az általam végrehajtott ilynemű kísérletek részleteit illetőleg 

 meg kell jegyeznem: 1-ször hogy a két tájola egymástól körülbelül 



') Régi szú, annyit jeleni mini; mindahettö. — Szloczelt. 



