218 SZTOCZEK 



viszonyban nűnt az egyszerű aránylagosság kívánná. A 10-dik §-ban 

 leirt kisérletnél tehát nem czélszerü a mérő tájola tekercsében ke- 

 ringő folyam belterjét, elágoztató huzalok segitségével igen nagy 

 viszonyban változtatni. 



3-szor. A mi m és a-t illeti, ezek befolyása dn-ve kissé bo- 

 nyolodottabb, hogysem azt egy pillanatra egészen tisztán belehetne 

 látni, szükséges tehát, hogy ezen befolyás minősége, különösen e 

 czélból végrehajtandó miveletek által kitakartassék. Lehetne pedig 

 elébb egyedül csak m, azután a befolyását dn-re külön külön 

 vizsgálat alá venni ; de czélszerübb lészen mindkettőnek együttes 

 befolyása nyomozásával kezdeni a fejtegetést, mert ebből önként 

 kiadódik azután egyiknek ée a másiknak külön befolyása is dn-re. 



A kérdés tehát, melynek megfejtését mindenek előtt magunk- 

 nak kitűzzük a következő : létezik e m és a között (mindkettőt 

 változónak véve) olyan vonatkozás, melynél fogva d7i értéke leg- 

 kisebb vagy legnagyobb? E végre külzeljük a l(>-dik egyenle- 

 tet kétszer egymásután, egyszer m másszor a szerint, és egyenlitsük 

 az ekkép nyerendő első külzelléki hányadosokat egyenként zérus- 

 sal; leend ekkor m szerint külzelve : 



= — Cotga-f-tng« -^J— ' Cotga vagy 



0--=- ;^Cotg^«+l d) 



És a szerint külzelve : 



= - n Cos^a -f m Sin^a e) 



Egy pillantással láthatni, hogy ezen két egyenlet második kül- 

 zelléki hányadosa tevőleges, és ilyen marad is, ha abba d) és e) 

 bői a változók értékét helyettezzük : mi oda mutat, hogy az utóbbi 

 két egyenletből nyerendő értéke m és a-nak a külzelt egyenletbe t. í 

 a l6-ba helyettezve, legkisebb dn-t eredményez, ha különben d) és e) 

 valami lehetlenségre nem vezetnek. 



d-ből következik : tns^a = — r f) 



e-ből pedig tng^a = — g) 



m 



Mi általán véve csakugyan lehetetlen , nincs tehát m és a kú 

 zött oly átalános vonatkozás, mely legkisebb dn-re vezet. 



