A JEDLIK-FÉLE GALVÁNELEMEKRŐL. 233 



De lássuk mily körülmények között várhatni a villaminditó 

 erők viszonyának ezen mód szerinti meghatározásában , nagyobb 

 szabatosságot ? 



Legyen e végre a villaminditó erők viszonya r, a kezdeti és 

 növesztett ellenállás az egyik elemnél x és x\ a másiknál pedig y és 

 y\ akkor r)-nél fogva áll : 

 b X — x' 

 b y-y 

 Ezt külzelve lesz : 



dn — (dx— dxQ (y-yQ — (dy— dy) Cx-x') 



De s)-nél fogva: x— x'=n(y— y') 



Ezt az előbbbi egyenletbe helyettezve, s a lehető röviditéseket 

 végrehajtva, kijö : 



dn := ('^x— dx' ) -n(dy-dyO 



y— y 



Itt dn a villaminditó erők viszonyában elkövethető hibát , dx^ 

 dx\ dy^ dy\ az elhajlási szögeknek a Rheostaton megfelelő beállí- 

 tási hibákat jelentik , és — a mint értekezésem első részének utolsó 

 §-ból tudjuk — annál kisebbek , minél nagyobbak az illető szögek 

 ezen kivül minőségökre nrzve hol tevőlegesek, hol nemlegesek, miért 

 is a számlálóban előforduló tagok jegyei sokfélekép változhat- 

 nak. Ez okból a számláló útmutatása határozatlan lévén, legtaná- 

 csosabb lészen a kísérletet ugy intézni , hogy áltáljában a beállítási 

 hibák a Rheostaton (dx, dy, dx', dy') kicsinyek , tehát az elhajlási 

 szögek nagyok legyenek ; de — a nevező útmutatása szerint — a 

 kezdeti ellenállások növcsztménye (</-«/', következőleg x — x' is) 

 mindenesetre inkább nagy mint kicsi legyen. Vagyis más szóval, a z 

 egyes kísérletek lehetőleg nagy kezdeti szögek- 

 kel (a)^ s azután a szögek nagy k ül ö n bs é g é v el (a— a), 

 történjenek. 



Ezen mód, a nélkül hogy valódi érintős tájolát kívánna, a 

 végrehajtásban nemcsak igen kényelmes, hanem egyszersmind nagy 

 pontosságú is. 



A következő összeállításban foglaltatnak az általam e mód sze- 

 rint Gaugain féle tájolával nyert eredmények. 



