260 SZABÓ 



eresztett kénsavban, H harmadika törne légsavban a nélkül, hogy fe- 

 nyőket legkevésbé vesztették volna." *) 



Az aluminium előállításán legelőbb is Davy fáradozott 1808-ban, 

 utána Berzelius és Oersted , de kielégitö eredmény nélkül. Oersted 

 feltalálta a chlor-aliiminiuniot és önnek nyomán végre Wöhlernek 

 sikerült a fémet elöállitani 1827-ben az által, hogy az aluminiumchlo- 

 ridet káliummal öszveolvasztotta. Azonban a mit kapott nem volt 

 egyéb, mint egy fekete por, mely logfölebb a napon fénylett egy ki- 

 csit, de különben semmi kecsegtető tulajdont sem árult el. 



Jóval későbben, 1845-ben Wöhler olvasztott állapotban is ka- 

 pott alumíniumot, melynek szine és fénye az ónéhoz közel állott, ka- 

 lapálható volt . ugy hogy egy 10""" hosszú lemezkét lehetett belőle 

 verni. Tömöttsége 2"67. Hatott gyengén a mágnesre. A vizet nem 

 bontotta hidegen , de lUO^ fokra hevítve kevés hydrogen fejlődött. 

 Gyenge savakban felolvadt. 



Henry Saint-Claire Devillc a földek féméit tanulmányozván 

 9 év után 18ö4-bcn elővette ekit^érletet s oda niódoeította, hogy a ká- 

 liura helyett nátriumot vett, hogy a keveréket hevítette annyira, mig 

 a fémszemek öszveolvadtak s a chloraluminíuni fölösleg elszállhatott 

 erre egy sava.s hatású só maradt vistza , melyben az aluminiumgo- 

 lyók rejlenek. Ezen kísérletet egészen más készülékekben vitte vég- 

 hez, mint a köz tiszteletben álló német tanár. 



Kimutatta továbbá, hogy a Wöhler javított eljárása szerint ké- 

 szített aluminium nem tiszta, van abban platina a tégelyből, és ezért 

 olvad nehezen , ezért nagyobb a tömöttsége ; van benne nátrium, 

 ezért vegybontja a vizet , s olvad gyenge savakban. A Deville elő- 

 állította aluminium vegytiszta s nagy darabokban kapható , míg 

 Wöhler eljárása szerint legföleblv akkora szemeket állithatni elő, 

 mint egy gombostűfej. 



Ugyancsak 1854 -ben a villamosság által is sikerült Devillenck 

 előállítani az alumíniumot, síkeinilt Bunsennek is. s mindketten köz 



') Ezen ük'S folytán valaki a liallgatót-agból telkeit s magát Wöhler nnoká 

 jának adván ki, az elsőséget nagybátya számára igényelte. Ez a hires göt 

 tingai tanárnak tudomására Jött , s Dumas-nak irt levelében azt fejezte ki : 

 hogy ö azon védőről, mit sem tud, hogy neki van ugyan egy unokája , de 

 az a chemiával még nem foglalkozik. — Sz. 



