LAKOK SZELLŐZTETÉSE. 107 



a vizsgálati időnek megfelelő légmennyiség : 



V= V 



Pettenkoffer a légújulás meghatározására egészen más 

 körülményeket tételez föl ; nevezetesen felteszi, hogy az illető szo- 

 bában emberek nem tartózkodnak, tehát ezek légzése által, vagy 

 más úton }>• o. gyertyák égése által , a vizsgálat tartama alatt, 

 szénsav nem állíttatik elő; e helyett azonban szükségesnek tartja, 

 hogy a kísérlet előtt mesterségesen szaporíttas- 

 s é k — p. o. ketted-szénsavas szikélegre kénsavat öntve *) — a szoba- 

 levegő szénsavtartalma ; ennek azon mennyiségéből , mely bizonyos 

 időtávlat elején és végén , kísérlet útján találtatik, meghatároz- 

 ható a történt légújulás mennyisége. A képlet , melyet e végre, 

 Pettenkoffer felkérésére, Seidl tanár készített, s melyre amaz 

 egyszerííen hivatkozik , következő : 



y = 2,30208.V.Log.^^^ .'9) 



a — q 



ebben y a szobába tódúlt levegőnek térfogatát, 



V a szoba-levegő kezdeti térfogatát, 



p és a, a kísérleti időszak elején és végén, a szoba-levegőnek 



viszonylagos szénsavtartalmát, 



végre q a külső levegőnek viszonylagos szénsav-mennyiségét 



jelenti. 

 Azonban egy figyelmes tekintet elégséges arra, hogy e kép- 

 letnek hibás volta kitíínjék. Tegyük ugyanis fel, hogy y = o azaz, 

 hogy légújulás a szobában nem történt; akkor világos, hogy a kí- 

 sérleti időszak végén annyi szénsavnak kell lenni a szobában, a 

 mennyi volt kezdetben t. i. p; ámde az idézett képlet egészen 

 más eredményre vezet; következik nevezetesen abból: 



o = Log. 



a — q 



e^^lr^i es ebből a= 



») Faszenet égetve, szénsavon kivül , veszedelmes mennyiségű szénéleg kép- 

 ződését tapasztalta PettenkofTer- 



