114 SZTOCZEK 



következőleg , y' — y = dy' egyenletnél fogva , 



y = y'—dy' = 760 -[- 55 = 81 5 k.-láb. 

 Már elméleti szemijontból kétséget nem szenved, hogy y-nak 

 ezen értéke, az igazit igen megközelíti; mindamellett lássuk mégis, 

 mennyiben teszen az eleget a 12)-dik egyenletnek. Helyettesítve 

 ebben y-nak imént kihozott értékét, leszen: 



1 , 0,00550-815—0,24134 



Log --'——_- ' = 0,000441 



815 " 0,00257-815-0,24134 

 minthogy pedig w-nak igazi értéke 0,000434 : látható, hogy a meg- 

 közelítés csakugyan kielégítő. 



Az első, talán egyszerűbbnek látszó módszert követve, va- 

 lószinííleg* még több fáradságba keríílt volna y igazi értékének 

 ily megközelítése ; mert nagyon kétes dolog — kiváltkép bonyo- 

 lult kifejezéseknél, minő épen a szóban forgó — az első megkö- 

 zelítés után, y' értékének változtatásában, csak úgy gondolom 

 szerint , a kellő mértéket eltalálni. Avagy , miután y'-nak első 

 megközelítő értékét, a H)-dik egyenlet nyomán, közvetlenííl, 

 minden tapogatás nélkül, nyertük, s így az u függvény változási 

 sebességéről még nincsen semmi tudomásunk ; — nem fogunk-e 

 habozni, vájjon ÍO-el , vájjon 20-al növeszszük e i/'-nak értékét? 

 és nem fog-e megtörténhetni, hogy a második megközelítés sem 

 levén kielégítő, a fáradságos számítást még többször kellend is- 

 mételnünk ? 



Ha p. o. az első megközelítés után , tettük volna y" = 770, 

 akkor leendett vala u" == 0,000469 ; de e b b e n , minthogy u'-t6\, 

 — mi a mint fönebb láttuk 0,000476 , — igen kevéssé különbözik, 

 u-tól pedig, mi 0,000434, még távol esik, nem szabadott volna 

 megállajiodni ; hanem merészebb ugrással y'"-SLt nagyobbra véve, 

 ismételni kellett volna a számítást. És kérdés , nem leendett-e túl- 

 merész ezen ugrás, tt'"-nak a kellőnél sokkal kisebb értékét ered- 

 ményező? 



Mielőtt egy más pont fejtegetésére áttérnék, hallgatással nem 

 mellőzhetem, hogy az imént tárgyalt példában idézett, és később 

 idézendő kísérleti adatok feldolgozása alkalmával , úgy tapaszta- 

 lam , miszerint a légújulás mennyiségére vonatkozó azon számítási 

 eredmények, melyeket Pettenkoffer, értekezése folytán, fel- 

 hoz, nem az általa idézett hibás képletnek, hanem annak fe- 



