M8 SZTOCZEK 



— a mint azt közönségesen tartják, —hanem a falak likacsain 

 keresztül is történik, s pedig legnagyobb részt épen ez utóbbi 

 úton. Ha megjegyzem, hogy e körülménynek, szerény szobácskára 

 vonatkozólag, óránként 40 — 60 köb-meternyi légújulás tvilajdonít- 

 tatik : akkor e mennyiség által bizonyosan mindenki meglepetik. 

 De lássuk közelebbről Pettenkoffernek ez irányban követett 

 kísérleti eljárását, és az okokat, melyekkel feltűnő állítását tá- 

 mogatja. 



Dolgozó szobájában, melynek fértéke 73 k.-met., mestersége- 

 sen szaporítván a szénsavat, óráról-órára többször egymásután 

 meghatározd annak viszonylagos mennyiségét, ebből pedig — a 

 már ismert megközelítő képlet szerint — a bekövetkezett légúju- 

 lást. Ez, 19 foknyi bel- és külhőmérséki különbségnél, egy órának 

 megfelelőleg , közép értékben 75 k.-met. volt. 



Más alkalommal, az ajtók és ablakok hézagait és nyílatait 

 lehetőleg légmentesen befödvén , szintén 19 foknyi hőmérsék- 

 különbségnél , ismételte e kísérleteket. 



Ekkor az óránkénti légújulás 54 k.m. volt. 



Ha tehát az említett hézagok tapasztéka csakugyan légmentes 

 vala , akkor az utóbbi esetnek megfelelő légújulás , egyedül a 

 falak likacsain keresztül történhetett ; és a mint látható , sokkal 

 nagyobb mint az első esetben az egész légújulásnak azon része, 

 mely csupán az ajtók és ablakok hézagainak felel meg. 



Ha azonban, mond Pettenkoffer, e tekintetben mégis 

 némi kétségnek helye volna, azt végkép elszélesztik azon kísér- 

 letek, melyeket már azelőtt a tégla és vakolat légvezető képes- 

 ségének kipuhatolása végett tett. Viaszk- olaj- és gyantából készí- 

 tett, és meleg lapáttal vászonra kent mázzal betapasztá egy tég- 

 lának négy keskeny lapját, a két szélest pedig szorosan amazok- 

 hoz illeszkedő bádog födéllel borítá el, mindenütt, kitelhetöleg 

 légmentesen, befödvén a hézagokat. A födelek átlyukasztott kö- 

 zepéhez csővek voltak foglalva. Ha már most ezek közöl egyik- 

 nek vége víz alá meríttetik , akkor a másikon minden erőltetés 

 nélkül történő fúvásra, buborékok emelkednek fel a vízből, vi- 

 lágos jeléül, hogy a tégla likacsain áthatolt a lég. Régi kemény 

 vakolat, hasonló vizsgálatnak kitéve, még sokkal kevésbbé gá- 

 tolja a lég átömlését. Ha azonban akár a tégla akár a vakolat 

 csak egy oldalról is megnedvesíttetik , akkor az egyik mint a 



