120 SZTOCZEK 



különböző huzammal bírnak, az épület-anyag különböző likacsos- 

 ságából magvarázható. 



Régóta nem meszelt szobák fölepén , — ha ennek túlsó olda- 

 lán gerendák fekszenek bizonyos távolságban egymástól, — észre- 

 vehető, miszerint azok mentében a vakolat fejérebb mint egye- 

 bütt, úgy hogy ez által fekvésök helye a szoba fólepének belső 

 felületén láthatóvá válik. A gerendák gátolják t. i. a légnek át- 

 hatolását a fölep megfelelő helyein, itt tehát a vakolat — keve- 

 sebb por és füst rakodván le likacsaiba — fejérebb marad mint 

 egyéb helyeken. 



Azonban, igénytelen véleményem szerint , mindezen bizonyí- 

 tékok együtt és összesen véve , nem bírnak elég győző erővel 

 annak megállapítására, hogy a lakok falain keresztül oly tetemes 

 mértékben történik légújulás, mint fönebb — PettenkoíFer né- 

 zetét tolmácsolva — mondatott. Valamint a kísérletek úgy a tüne- 

 mények, melyekre hivatkozás történik, legfölebb csak azt tanúsít- 

 ják, hogy némely falak, csekély működő nyomásnál, észreve- 

 hető mennyiségben bocsátanak át levegőt, sőt — tegyük hozzá — 

 többet bocsátanak át, mint a mennyit a felhozott tények is- 

 merete és figyelembevétele nélkül feltenni lehete ; de e határo- 

 zatlan véleményen túl hiányzik az alap, melynélfogva — a tudo- 

 mány szigorú igényeinek sértése nélkül — állítani lehetne, hogy 

 a lakokban történő légújulás nagyobb részét a falak likacsossága 

 eszközli. Szabadjon e tekintetben Pettenkoffer kísérleteinek 

 azon hiányosságára figyelmeztetnem, melynélfogva azok egy ré- 

 szénél a téglán és a téglafalon keresztülhajtott légnek mennyisége, 

 és a megfelelő működő nyomás nagysága teljességgel ismeret- 

 len; a többinél pedig azon lényeges föltételnek pontos teljesí- 

 tése, hogy a légelemzési időközben csakugyan légmentesen voltak 

 legyen a dolgozda ajtója- és ablakainak hézagai befödve, bizony- 

 talan, sőt — magának P e tte nk of f er nek hasonló czélból 

 tett vizsgálatainál fogva — nagyon is kétséges. 



Azon eljárás, melyet én követtem, lehető legtömörebb tégla 

 légátbocsátó képességének kipuhatolása végett , pontosan engedi, 

 valamint a működő nyomást, úgy az átbocsátott lég mennyiségét 

 meghatározni ; és ez okból alkalmatosnak tartom azt némi tára- 

 pontok szolgáltatására, a szóban forgó kérdés fejtegetésében. 



Ha egy fémbarometert, melynek igélyesítménye már ismeretes, 

 légszivattyú tányérjára fektetve , burával a küllégtől elzárunk, és 



