LAKOK SZELLŐZTETÉSE. i37 



Tunk jutni, a légújulás kiszámításánál nem szabad elhanyagolni; 

 a szóban forgó vizsgálatokra használt szobában, melynek fértéke 

 75 k.m., csak maga a kísérlettevö t. i. Pettenkoffer volt jelen, és 

 mégis az úgynevezett megközelítő, és a teljes képlet eredményei 

 között többnyire tetemes különbségek fordulnak elő. így p. o. 3 

 alatt 1260 — 1024,2 = 237,8 jSalatt 1330 — 857,4 = 472,6; i3 alatt 

 482 — 276,4 = 205,6 ; s a t. Különösen pedig észrevehető , hogy 

 e különbségek az egyes kísérleti sorozatok végén jóval nagyob- 

 bak mint elején; minek oka kétségkívül abban fekszik, hogy a 

 kísérleti sorozatok végén , a szobalevegőnek megfogyatkozott 

 szénsavtartalma mellett, a kilégzett szénsav már kevésbbé elha- 

 nyagolható mennyiség , mint kezdetben. 



De lássuk már most , mily viszonyban állnak a teljes képlet 

 szerint számított , az utolsó rovatban kimutatott légújulási men- 

 nyiségek középértékei, a megfelelő hőmérsékekkel ? 



Ha r a belső, í a külső hőmérsék, « a légnek terjedési együttható- 

 ja, akkor, elméleti szempontoknál fogva, tágas kifolyási nyilatok ese- 



f^t 



— Tj— -j— ^^rj- -el 



aránylagos.*) Azt akarván tehát megtudni, vájjon ezen arány- 



*) A léghuzam hntályossága alatt nem a ki- ós bemenő légnek sebességét, sem 

 pedig térfogalát, hanem tömegét értem , mi — az idő egységére vonatkozó- 

 lag — az illető sebesség, keresztszelvény, és sűrűség szorzatával fejezendő ki. 

 Ha a vezeték rövidsége miatt a súrlódás elhanyagolható, mint a jelen eset- 



V/ 2qH„{:i—0 

 — j ; — , mely Icfejezésben a betűk je- 



lentése fönebb már megmagyaráztatott; a nevező mint oly mennyiség, mely 

 legtöbb esetben /-el igen közel egyenlő, gyakran el szokott hagyatni. 



Ha továbbá a fagypontnak, és a szabványos b nyomásnak megfelelöleg 

 a lég sűrűsége </«, akkor T hömérséknek és B nyomásnak megfelelöleg: 



B 1 



d=do-~ — - — — 



b 1 -f aT 

 Ezeknél fogva, ha még a keresztszelvényt /r-nak nevezzük, leszen a lég- 

 tömeg kifejezése : 



k.(lo~r\h9<^H X \/ — 



f> \ V (i + „^ 



melyben, — feltéve, a mint már fönebb mondatott, hogy i? = í, — a ténye- 

 zőknek egész első complexuma állandó, következőleg a légtömeg csak az 

 utóbbi tényezővel aránylagos. 



