138 SZTOCZEK 



lagosság értelmében történt-e a vizsgálat alá vett szobában a lég- 

 újulás? nincs egyébre szükség, mint a fönebbi kimutatás utolsó 

 rovatának egyenlő nyomásra és hőmérsékre áttett tar- 

 talmát, az imént említett képlet megfelelő értékével összehason- 

 lítani. Minthogy azonban PettenkolFer az uralkodó külnyomást 

 sehol sem adja meg, azért a légtérfogatok említett áttétele csak 

 úgy vala kivihető, hogy a külnyomás minden esetben egyenlőnek 

 tétetett fel; azonban e hiányosság — a légnyomati változások cse- 

 kélységénél fogva - nem ejthet jelentékeny csorbát az össze- 

 hasonlítás értékén. 



Az első kísérleti sorozatnál a szoba-hőmérsék középér- 

 téke 7' = 26''C, a külsőé t = 6"; ezeknél fogva az óránkénti lég- 

 újulásnak, 1446-nak, zérus hőfokra áttett értéke Ko=í320; 



^-VtttV"''*^- 



A második kísérleti sorozatnál , T = i9<i, í = Oo ; és a 

 megfelelő légújulásnak 1184 k. 1.-nak zérus hőfokra áttett értéke 



Végre a harmadik kísérleti sorozatnál T = 23" í = i8''; 

 a megfelelő 473 k. -lábnyi légújulásnak zérus hőfokra áttett ér- 



teke r, = «7; és Y-^^^i^ = 1,78. 



Ha már most e három esetben a léghuzam a hőmérséknek imént 



kifejezett függvényével aránylagos, akkor I V/ /a _i >p\3 ' ' ^o I 



viszonynak, mindahárom esetben állandónak kell lennie 



Helyettesítvén az illető értékeket, úgy találjuk, hogy e viszony : 

 az első esetben = 0,00295, 

 a másodikban = 0,00356, 

 a harmadikban = 0,00407. 

 E számokból nem tűnik ugyan ki, kívánatos szigorral, a föl- 

 tételezett aránylagosság ; és úgy látszik , mintha csekély hőmér- 

 séki túlmánynál — p. o. a 3-dik esetben, hol T — t = 40 — a lég- 

 újulás lassabban történnék, mintsem a többször említett arányla- 

 gosság kívánja; minthogy azonban az első és második viszony- 



