A LUKÁCSFÜRDÖ BUDÁN, 

 teriMész^ttudoiiiáiiyí tekintetben. 



• Molnár Jánostól. 



Midőn néhány év előtt a Lukácsfürdő elemzéséhez fogni eltö- 

 kéltem magam, a természeti tárgyaknak ugyan nagy bőségét, ha- 

 nem egyszersmind oly vigasztalhatlan alászállást találtam, hogy a 

 sok meglevő forrás között alig találtam egyet, melynek körül- 

 ményei a vegybontást megengedték volna. Hogy a fővárosban egy 

 oly ritka természetkincs a félholdnak bukása óta , csaknem hasz- 

 nálatlanul maradt , okozta hogy a váláskor a vigasztaló akadé- 

 miai jelszóra „borúra derű" gondoltam. 



Most pedig mindenkit , ki e helynek előbbi körülményeit is- 

 merte , örömmel hívok fel megtekintésére, mert észrevehető hogy 

 itt egy szebb kornak hajnala kezdődik. Ezt Dr. Heinrich Nep. János 

 és Wagner János építőmester uraknak köszönhetjük, kik azt 1858- 

 ban bérbe vették, és alapos javításra szánták el magokat, mi a 

 császármalmi tónál (Fischteich) kezdődött meg. E javítási sor- 

 zatot követve az egyes helyeket leírom , melynél szoros kötelessé- 

 gemnek tartom, mindent híven adni elő , úgy hogy a jövő kuta- 

 tóknak alaposabb adataik legyenek , mint a melyekkel eddig bír- 

 tunk. Ezt annál inkább tehetem , mivel az egész idevaló térnek 

 helyzeti viszonyai a főépítészeti mérnökök által lőnek megha- 

 tározva. 



Ha azon okmányokat átvizsgáljuk, melyekből e helynek múlt- 

 járól felvilágosítást nyerhetnénk, azt találjuk, hogy e helynek tör- 

 ténete annyira össze van fonódva a hon történetével, hogy lehe- 

 tetlen lelkesülve el nem ragadtatni a dicsfényes idők által, melyek 

 e helyen elvonultak ; vagy el nem csüggedni a nagy szerencsét- 

 lenség miatt, melyet a törökjárom ránk hozott. A történetírás 

 épen ezen időszakra utal , mint a melyben e hely technikai és 

 fürdői szempontból tetőpontját érte el. Főképen Musztapha, a 12-dik 



