23 



Leiligliedsvis beiiyttedes ogsaa slaver, som f. eks. Samson hos de 

 filistere, og seuere i den antikke tid blev trækdyr, heste, æsler og 

 okser anvendt til at trække ialfald de tyngere stene. 



Møller, drevne med vandkraft, har derimod nepjoe været kjendte 

 førend henimod begyndelsen af vor tidsregnuig. Ialfald levede den 

 ældste forfatter, der beskriver vandmøller, V i t r u v, under keiser 

 Augustus. Han har en tydelig og grei beskrivelse af en vandmøUe 

 med vandhjul og tilhørende tandhjul til at dreie møllestenens akse 

 saavelsom af kornbeholderen, hvorfra kornet drysser ned i stenens øie. 

 Den betydelig simplere konstruktion af møllen, som er saa vel kjendt 

 her i landet, kværnekallen, hvor vandhjulet og den roterende sten er 

 anbragt paa den samme lodrette akse, skal først være anvendt af 



Fiff. 9. 



araberne i det 6te aarhundrede og har saa fra disse udbredt sig over 

 hele Europa, hvor den endnu iindes almindelig anvendt i mere afsides- 

 liggende fjeldtrakter saasom her i Norge, i Nordspanien, i Serbien og 

 Bulgarieu. Vindmøllen er derimod en meget senere opiindelse. Den 

 første vindmølle skal være bj-gget i Holland i det l6de aarhundrede. 

 I det hele tåget stod mølleribedriften stille ligefra begyndelsen af vor 

 tidsregning til begyndelsen af det 19de aarhundrede. Der blev i 

 regelen knn spørgsmaal om sammaling, det vil sige, man maiede kjerne 

 og skaller sammen, ligesom den effcerfølgende sigtning, forsaavidt den 

 overhovedet anvendtes, var høist ufuldkommen. Først ved damp- 

 maskinens opfindelse begynder den raskere udviMing af mølleribedriften, 

 idet nye og forbedrede rense-, knuse- og sigtemaskiner opfindes, lige- 

 som bedriften gaar over til at blive storindustriel. Istedenfor at der 



