33 



forekommei" den indsprængt som smaa draaber i forskjellige mineraler 

 f. eks. bergkrystal og topas. I gasformig tilstand strømmer den som 

 bekjendt ud paa mange steder af jordens overflade, saaledes i den 

 velbekjendte hundegrotte ved Neapel, i dunstbulen ved Pyrmont, i 

 Eifel etc. ; i den nyeste tid har man ved boring paatruffet uhyre 

 kulsyrekilder f. eks. ved boreverkerne ved Sondra i Thiiringen, Bern- 

 hardsthall i Salzungen, Honningen ved Rhinen og flere andre steder. 

 Ofte kommer den frem under et uhyre tryk. Gammel bekjendt er 

 kilderne ved Eyach ved Neckar. Her er der et jordstyklie med sum- 

 pig undergrund, hvorfra kulsyren egentlig strømmer ud af hver spalte 

 i jorden foniden fra flere store, gasrige kilder. Kulsyren er her 

 omtrent kemisk ren, og som følge deraf har man fra begyndelsen af 

 1895 her fabrikmæssig komprimeret den til vædske. Der udvindes 

 nu daglig fra en af de største gaskilder 1 200 kg. flydende kulsyre 

 = 600 000 liter gas. Gasen ledes gjennem en 1 200 meter lang 

 ledning til et vandfald, hvor den komprimeres. Den flydende kulsyre 

 ledes saa herfra gjennem en 1 kilometer lang rørledning til stationen 

 Ej^ach, hvor den f3ddes paa flasker. 



Den naturlige kulsyre optræder altid i egne, hvor vulkansk virk- 

 somhed har istandbragt forbindelse mellem jordens indre og overfladen. 

 Paa saadanne steder kan våndet paa den ene side synke ned i jorden, 

 mens kulsyren paa den anden side stiger op, diffiinderer for en del 

 ud i luften og for en anden del opløser sig i det synkende vand. 

 Paa denne maade opstaar de med kulsyre mættede mineralvande, der 

 paa grund heraf let formaar at opløse og føre med sig mineralske 

 bestanddele navnlig kalk. 



Spørgsmaalet om den maade, paa hvilken kulsyren opstaar i joi'- 

 dens indre, staar endnu aabent. Uden tvivl spiller de umaadelige 

 trykforholde, der hersker i jordens indre, en vigtig rolle her, og man 

 har ikke saa let for at forestille sig, hvorledes de kemiske processer 

 arter sig under saadanne forholde, som er saa aldeles forskjellige fra, 

 hvad vi er vant til. Man har gjort den antagelse, at kulsyren fra 

 begyndelsen af skal være færdigdannet i jordens indre, og derpaa ad 

 mekanisk vei være blandet sammen med andre substantser, og denne 

 er vel den sandsynligste af alle de hjq^otheser, der er opstillet. Kul- 

 syren har ifolge denne hypothese været færdigdannet tilstede paa 

 jorden, fra dennes første begyndelse af. Eftersom af kjølingen og for- 

 tætuingen skred frem, indesluttedes da kulsyren inde i de størknende 

 „ Naturen" ^ 



