41 



af gult, øinene er store, derimod er generationsorganerne mere eller 

 mindre rudimentære. De er saaledes aal, som indespærrede i en 

 fuldstændig mørk beholder, har faaet sin parringsdragt ud viklet, mens 

 der ikke har fundet en tilsvarende udvikling sted af generationsorga- 

 nerne. Muligens er de endog fuldstændig sterile. 



Efter hvad vi nu ved om aalen, kan vi med sikkerhed paastaa. 

 at der i Europa kun tindes en art, den almindelige aal {anguilla vul- 

 garis). Denne leger paa de større havdyb. Dens eg er pelagiske. 

 Af egget udvikler der sig en larve, leptoceplialus brevirostris, som 

 igjen i løbet af en maaned blir omdannet til den spæde aalefaring. 

 Denne vandrer op i det ferske vand, hvor den videre udvikling fore- 

 gaar; al yngel vandrer dog ikke op i floderne, adskillige aal udvikler 

 sig ogsaa i havet eller i brakvandet. Sandsynligvis er aalen aars- 

 gammel, naar den drager op i det fex'ske vand. Naar den her er 

 fuldt udviklet, drager den igjen tilbage til havet. Efter Grassis og 

 Canlandruccios undersøgelser er aalen en saltvandsfisk, som kmi kan 

 gyde i havet, de ældre paastande, at aalen ogsaa leger i det ferske 

 vand, maa derfor bortfalde. Det skulde dog være interessant at faa 

 dette spørgsmaal, om aalen kan lege baade i ferskt og salt vand, 

 ordentlig udredet. 



Grassi og Canlandruccio beskjæftigede sig ikke udelukkende med 

 aalens udvikling, de havde ogsaa sin opmerksomhed henvendt paa 

 de andre i Messinastrædet forekosnmende leptocephaler. Resultatet af 

 undersøgelserne over disse er, at nogie af dem er havaalens [eonger 

 vulgaris) larvestadier, andre tilhører andre murænearter. Samtlige arter 

 har en udvikling, der ligner aalens. 



I korthed er murænernes naturhistoi^ie følgende: Hunnerne kan 

 kun blive forplantnings dy gtige paa de store havdyb o : paa mindst 500 

 meters dj^b. Hunner af arter, som ikke lever paa dette dyb, maa 

 derfor udvandre til det. Hannei'ne kan derimod udvikle sig paa mindre 

 dybt vand, og først, naar de er fuldt udviklede, drager de ud paa 

 d3''bet. Her foregaar legen og her fiyder eggene omkring, kun und- 

 tagelsesvis kan man finde dem i overfiaden. 



Af egget udvikler der sig meget hurtigt en prælarve eller et 

 første larvestadium, der igjen gaar over til det egentlige larve- eller 

 leptocephalstadium, derpaa kommer et overgangsstadium, hemilarve, og 

 endelig den unse muræne. Baade larven og hemilarven er adskillig 



