10 



den blev en liden ellipse, som kometen tilbagelagde paa blot 5.6 aar. 

 Den Iste juli 1770 kom den jorden saa nær, at dens afstand kun var 

 ca. 6 gange maanens. I 1773 passerede den atter jupiterbanen udeix 

 dog denne gang at komme i nærheden af planeten. Men da den saa 

 efter nok et anløb i 1779 paa ny nærmede sig det farlige punkt,, 

 havde ogsaa Jupiter siden 1767 tilendebragt et omløb i sin bane, og- 

 afstanden mellem de to himmellegemer blev denne gang saa liden, at 

 kometen kom ind mellem Jupiters maaner, og paa grund af denne 

 kjæmpeplanets sterke perturberende indflydelse blev kometbanen for 

 anden gang totalt forandret, og kometen slynget ud i en bane, der 

 gjør det meget tvilsomt, om den nogensinde skal vende tilbage. Det- 

 er karakteristisk for kometernes ringe masse, at man heller ikke i 

 dette tilfælde har kunnet spore nogen perturbation, hverken ved jord- 

 banen eller jupiteriTiaanernes baner, mens man kan bevise, at ont 

 kometmassen havde udgjort blot Yioo af jordens masse, vilde dette 

 været tilstrækkeligt til i merkbar grad at forandre jordaarets længde. 



Den første nævneværdige komet i vort aarhundrede blev opdaget 

 af Flaugergues den 26de mars 1811 og forblev synlig den usæd- 

 vanlig lange tid 17 maaneder. Den havde i oktober samme aar en 

 hale paa 25 grader og et særdeles tydeligt hoved, Omløbstiden er 

 bestemt til over 3 000 aar. 



En anden berømt komet var synlig i 1843. Den opdagedes paa 

 den sydlige halvkugle i slutten af februar, men blev først den 17de 

 mars synhg i England, idet den der pludselig viste sig over den vest- 

 lige horizont som en mat straalebundt af 40 graders længde. Ligesom 

 kometen af 1680 kom den ved perihelpassagen solen overordentlig^ 

 nær, idet dens afstand fra soloverfladen kun var Y40 af solens diameter 

 (se fig. 1). Som ovenfor omtalt var dens hastighed paa dette strøg- 

 af banen enorm; den tilbagelagde veien rundt den ene solhalvkugle 

 paa lidt over 2 timer. Den 28de februar blev den i det sydlige 

 Atlanterhav fra skibet Owen Glendowers dæk seet ved fuldt dagslys 

 „som en kort dolklignende tingest tæt ved solen en liden stund før 

 solnedgang". Man har forsøgt at identificere denne komet med for- 

 skjellige berømte kometer fra tidligere dage, uden at dette dog har 

 ledet til noget tilfredsstillende resultat. 



Høsten 1858 dukkede en af dette aarhundredes skjønneste kometer 

 op paa den nordlige himmel. Den blev først seet af dr. Donati i 

 Elorents d. 2den juni som en svag gasøs gjenstand. I flere uger var 



