6 



at stjerner kan sees gjennem kometen. Hvis nemlig en komets afstand 

 fra jorden eksempelvis er 200 mill. km., vil et legeme af 1 000 km.s- 

 diameter i denne afstand have en iidstrækning paa himmelhvælvingen, 

 svarende til et buesekund. Et legeme af 1 km.s tvermaal modsvarer 

 altsaa 0.001 buesekund og kan saaledes ikke skjule den nærmeste 

 fiksstjerne, hvis angulære udstrækning paa himmelhvælvingen sandsyn- 

 ligvis udgjør Yve buesekund. Nu maa de meteorstene, hvoraf kome- 

 terne antages at beståa, have en betydelig indbyrdes afstand (thi ellers- 

 lod ikke den ringe masse sig forklare) og kan langtfi'a have den 

 ovenfor supponerede udstrækning — tvermaalet kan neppe være mere 

 end nogle meter, helst kanske nogle centimeter — og det blir da ikke 

 vanskelig at forståa, at de ei formaar at hindre selv meget fjerne 

 stjerners lys fra at trænge igjennem. 



Af de talrige store kometer, som opigjennem tiderne har været 

 iagttagne og beskrevne, skal vi i det følgende efter J. E. G o r e ^) 

 omtale nogle af de vigtigste i kronologisk orden. 



Den første beretning om en komet synes at skyldes V a r r o og- 

 er meddelt af St. Au gu sti ne. Den skal have vist sig omkring 

 aar 1770 før Kr. Den siges at have været ligesaa klar som Venus; 

 men beskrivelsen er her som i mange andre af de gamle beretninger 

 høist iiklar. Plinius meddeler i sin „ Naturhistorie" om tilsyne- 

 komsten af en komet under slaget ved Salamis, 479 f. Ivr. D i o d o r u s 

 S i c u 1 u s fortæller, at da T i m o 1 e o n startede sin ekspedition fra 

 Korinth til Sicilien 344 f. Kr. „ antydede guderne paa forhaand hans- 

 held og fremtidige storhed" ved en komet i skikkelse af „en bræn- 

 dende fakkel", som syntes ^t gaa foran flaaden til Sicilien. Talrige 

 beretninger, der gaaar tilbage til 611 f. Kr., er meddelte i Ma-tuoan- 

 lin's „Kinesiske annaler". 



S e n e c a beskriver en komet, der viste sig efter den sju-iske 

 konge Demetrius' død 146 f. Kr., og som var saa klar, at åen 

 kixnde „ sprede nattens mørke". Han beretter ogsaa om en anden,, 

 som blev seet i 137 f. Kr., og som i længde kunde sammenlignes 

 med Melkeveien! Det maa saaledes have været en komet af enorm 

 udstrækning. En endnu mere glimrende komet dukkede op ved 

 Mithridates' fødsel 1 34 f. Kr. Den beskrives af J u s t i n u s 

 som endnu mere straalende end selve solen! Man har ogsaa medde- 



^) J. E. Gore: The Scenery of the Heavens. London 1890. 



