58 



rigtigheden af de resultater, hvortil han er kommen ved en grundig 

 theoretisk undersøgelse. 



Det er fornemmelig en redegjørelse for disse resultater, som frem- 

 lægges i den netop udkomne bog, der afsluttes med en række prak- 

 tiske vink for navigatører. Mange forskjellige faktorer spiller ind ved 

 lydens forplantning, og vi ved ikke, hvad vi skal beundre mest, enten 

 den maade, hvorpaa forfatteren i raske drag forstaar at klargjøre det 

 flokede spørgsmaal for læseren, eller den merkelige overensstemmelse, 

 som sees at finde sted mellem theori og observation. De mange 

 gaadefulde fænomener, som længe har været kjendte, men ikke tilstræk- 

 kelig udredede, finder her en ganske enkel og naturlig forklaring. 

 Hørevidden viser sig fornemmelig at bero paa temperaturens, fugtig- 

 hedens og vindhastighedens af- eller tiltagen med høiden over havet. 

 De forskjellige tilfælde af hørevidde illustreres ved en hel del gode 

 skematiske billeder; stoffet er klart og udtømmende behandlet og frem- 

 stillingen gjennemført populær. 



Et indgaaende kjendskab til de forhold, hvorpaa taagesignalernes 

 hørevidde beror, er nødvendig for enhver navigatør; det er den første 

 betingelse foråt kunne bedømme værdien af de oplysninger, sigualerne 

 gir. Den ukyndige vil let lade sig skuffe, og skuffelsen kan blive 

 sjæbnesvanger. Det er derfor vor mening, at denne bog ikke maa 

 savnes paa noget skib. Den vil ogsaa læses med udbytte af foJk, 

 som interesserer sig for fysik; thi de mange eiendommelige akustiske 

 fænomener, for hvilke den redegjør, vil man forgjæves søge forklaring 

 paa selv i meget omfattende fysikalske lærebøger. 



—r—?. 



Mindre meddelelser. 



Faste hos vipera berus. Galien Mingaud beretter om 

 interessante tilfælde af faste hos denne orm. Et af dyrene har taalt 

 fasten i 370 dage, altsaa over et aar. Et andet blev indestængt i et 

 terrarium med en smule vand, hvori det jevnligt badede sig; det 

 levede 464 dage, mere end IY4 aar. Før indespærringen veiede 

 ormen 26 gram, ved døden 23.5 gram. Den tabte altsaa blot 2.5 

 gram, og af disse 1.20 gram ved skiftning af huden; den af kastede 

 hud veiede nemlig 1.20. 



Usædvanlige hagel korn. Disse faldt ved et uveir i Kansas,, 

 og opsamlede Y2 time efter deres fald, da de allerede var begyndt at 

 smelte, var de fremdeles større end hønseeg. Et af dem maalte 32 ctm. 

 i omkreds. Hagelveiret dræbte en mængde tamme og vilde fugle. 



Lynet og trærne. Det er bekjendt, at lynet, naar det slaar 

 ned, synes at foretrække visse træsorter. Carl Muller meddeler i 

 ,,Himmel und Erde" efter en elleveaarie; statistik fra skovdistrikterne 



