Om Pithecanthropus erectus, Dubois 



eller 



Har man fundet mellemformen imellem dyret og mennesket? 



Efterat evolutionslæren var bleven en inden naturvndenskaberne 

 fastslaaet og gjældende theori, maatte de forskjellige kjendsgjerninger, 

 der tydede paa slegtskabsforholdet mellem mennesket og de mennesket 

 nærmest staaende dyreformer, aberne, blive underkastet en grundig 

 undersøgelse, ligesom ethvert nyt fund i denne retning maatte blive 

 levende diskutteret. Ogsaa i vor litteratur har disse spørgsmaal været 

 oppe, dels i tidsskrifter og dels i aviser, ligesom ogsaa enkelte afhand- 

 linger har nærmere berørt disse forhold. 



For øieblikket er dette spørgsmaal atter bleven levende igjen paa 

 grund af et merkværdigt fund, som den hollandske læge Eugen 

 Dubois har gjort paa Java for en del aar siden (1891) og hvor- 

 over der foreligger en nøiagtig beskrivelse. Eor nærmere at forståa 

 dette funds betydning skal jeg førsb give en orienterende oversigt over 

 spørgsmaalets stilling. 



Som bekjendt er de saakaldte „menneskelignende eller anthro- 

 pomorphe aber" de dyreformer, der kommer mennesket nærmest i 

 bygning og organisation. Disse abeformer er følgende: Chim- 

 pansen og gorillaen, der lever i Afrika, hvoraf den første i 

 flere henseender ligner mennesket meget og ansees for at komme det 

 nærmest, o r a n g - u t a n g e n, der lever paa øerne Borneo og Sumatra, 

 samt de saakaldte g i b b o n aber, der er mindre end de førstnævnte 3 

 former og udmerker sig ved sine overordentlig lange arme og hænder 

 og lever paa trærne i urskovene paa Sunda-øerne og det tilgrænsende 

 fastland indtil Asien, Sydkina og øen Hainan. Enhver af disse aber 

 ligner imidlertid paa hver sin maade, kan man sige, mennesket, saa- 



,,Naturen'' O 



