66 



ledes at den ene har visse ligheder i en henseende, den anden i andre 

 henseender o. s. v. Det eiendommelige er, at lighederne ikke findes 

 samlet i særlig grad hos en enkelt af disse arter, chimpansen har dog 

 maaske forholdsvis mest, men de er ligesom spredt eller fordelt hos dem 

 alle imellem deres mere og mindre dyriske eiendommeligheder, hvortil 

 kommer, at i den tidligste alder er lighederne størst, mens jo ældre 

 de bliver, desto mere dyriske. Evolutionistisk seet kan man derfor 

 sige, at mennesket ikke nedstammer fra nogen af de nåle- 

 vende former. Hypothetisk maa man derfor antage, at stamformen 

 for mennesket og de anthropomorphe aber maa ligge meget langt 

 tilbage i tiden. At finde nogen nulevende abeform, der skulde komme 

 mennesket nærmere end de hidtil kj endte, er vistnok høist usandsyn- 

 ligt. Dei-imod vilde det være rimeligt, at man engang skulde finde 

 enten 1° fossile abearter o: skeletdele af saadanne, som tydede 

 paa en form, som i sit skeiet var mennesket mere ligt end de hidtil 

 kjendte eller 2 ° fossile eller subfossile skeletdele af menneske, der i 

 sin almindelighed nærmer sig saaledes de anthropomorphe abers skeiet, 

 at man kunde t5^de det som en mellemform. 



Da man imidlertid meger, sjelden finder ganske hele fossile ske- 

 letter, maa man af de enkelte skeletlevninger konstruere sig op det 

 øvrige manglende skeiet. Det gjælder derfor, at man er saa heldig 

 at finde karakteristiske skeletdele, hvoraf da kraniet er af meget 

 væsentlig betydning, men desuden ogsaa underekstremiteterne, der som 

 bek] endt hos aberne er indrettet paa livet i trær og ikke til gang 

 eller løb som hos mennesket. 



Af mennesket har man forøvrigt fundet levninger, skeletdele, der 

 skriver sig fra den kvarternære eller pleistocene tid, mens spørgs- 

 maalet om mennesket fra tertiærtiden ' fremdeles staar aabent. De 

 ældste levninger af mennesket, skjønt meget sparsomme og ufuldstæn- 

 dige, viser hen paa en meget lavstaaende race; dog har man ikke 

 været i tvil om, at det har tilhørt mennesker, mens tydningen af fundet 

 forøvrigt kan have faldt forskjelligt ud. 



Noget anderledes forholder det sig med det fund, som her skal 

 omtales. 



Ifølge den af Eugen Dubois udgivne beskrivelse') blev der 

 gravet ud i nærheden af Trinil, i kredsen Ngawi, residensskabet 



1) PitJiecar.fhropns eredus, eine menscheniibnliche Uebergangsform aus Java. 

 Batavia, 1894, 4to. 



