74 



menhæng". Imod denne opfatning optraadte Virchow meget sterkt^ 

 idet han fremhævede, at hovedskaalen fra Java havde, i lighed med 

 abeskallerne, en sterk indsnevring i tindingregionen, hvilket ei findes hos 

 neanderthalskallen, og han ansaa den første fremdeles for en abeskalle. 

 Den bekjendte zootom Ne hr ing afviger dog i flere henseender fra 

 Virchows anskuelser. Han beskrev nylig en pithecanthrojms-lignende 

 menneskeskalle fra en slags kjøkkenmøddinger paa øen Santos (Brasi- 

 lien), hvilken skalle fremviser mange eiendommeligheder og er meget 

 lavtstaaende, 



Dnbois søgte forøvrigt ganske behændigt at hævde sin opfatning 

 om den „ menneskelignende overgangsform", idet han bemerkede, at 

 „zoologerne paastaar, at det gjælder en menneskeskalle, mens anato- 

 merne betragter den som en abeskalle". Som særlig talende imod 

 det „ menneskelige" ved hjerneskallen fra Java var ogsaa dens lave 

 hvælving særlig i panderegionen (den ekstreme chamæcephali), hvorved 

 den staar lavere end neanderthalskallen. Forøvrigt udspandt der sig 

 senere en skriftlig polemik mellem R. Virchow og dr. Rud. Martin, 

 ved hvilken vi dog ikke her skal opholde os (kfr. Centralblatt f. 

 Anthropologie). 



Mens nu Nehring anser det for uafgjort, om pitheccmthropus 

 hører til hovedlinjen eller sidelinjen af menneskets stamformer, mener 

 Kol lm ann (Basel), der søger overgangsformerne allerede blandt de 

 tidligere tildels smaa aber, at Javafundet hidhører fra en stor fossil 

 anthropomorph abe, der ikke kunde udvikles mere og vedblive. 



I det „kgl. videnskabsselskab" i Dublin holdt Dubois foredrag 

 i slutningen af 1895, og der udspandt sig da en diskussion mellem de 

 betydeligste engelske anatomer om Dubois fund. I Journal of the 

 anthropol. Inst. of Great Britain etc. 1896, vol. XXV, nr. 3, s. 240 

 0. f., er det refereret. 



Sir William Flower udtaler ingen bestemt mening. Meget 

 reserveret forholder sig Sir John Lubbock, Bland Sutton og 

 E. T. Newton. Angaaende Sir William Turners opfatning er 

 der tidligere redegjort for denne. Derimod slutter dr. Gar son og 

 Keith sig til en vis grad til Dubois's opfatning, men finder det ube- 

 rettiget at opstille en egen slegt. Keith mener, at hovedskaalen har 

 tilhørt et p 1 i o c e n t menneske. Prof Thompson og prof . T h a n e 

 er mere reserveret igjen, finder flere uoverensstemmelser og vanskelig- 

 heder, hvorfor man ikke for nærværende kan fælde nogen afgjørende 



