81 



Hos enkelte arter linder vi en instinktmæssig drift til vandringer 

 paa bestemte tider; mest bekjendt i denne henseende er „de vingede 

 skarers" tog, trækfuglenes merkelige vandringer ved vaar og høst, 

 Ogsaa fiskene i havet foretager slige regelmæssige vandringer, saaledes 

 skreien og silden, ja laksen gaar jo endog fra havet op i elvene for 

 at gyde, og aalen tilbagelægger ofte stykker af sin vei krybende 

 overland. 



Den passive vandring er af størst betydning for planterne, 

 men ogsaa dyrenes udbredelse er i betydehg mon paavirket af den. 

 Det er især luft, vand. dyr og mennesker, der foraarsager 

 stedsforandringer paa endog betydelige distancer. 



Ved storme kan fugle og insekter bli forslaaet til fjerntliggende 

 steder, og de regehnæssige, mindre heftige luftstrømninger kan føre 

 let frø og spiredygtige kimer over længere strækninger. Især er det 

 sporer af alger, moser og sop, som paa den maade udbredes; men 

 storme over stepperne kan ogsaa rive større frø og hele planter 

 med sig. 



Endnu større betydning har våndet som formidler af organismernes 

 udbredelse. Elve fører med sig frø eller jord, der indeholder spirer, 

 fra høiere liggende steder og afsætter det paa bredderne længere 

 nede. Paa den maade bringer ofte Alpefloderne bjergplanter ned til 

 lavere liggende egne i Tyskland. 



Paa isflag kan polare dyr- og planteformer føres afsted ad lange 

 strækninger, og de regelmæssige havstrømme indeholder ofte mængder 

 af planter, frø og frugter. Darwin austillede forsøg, som viste, at af 

 100 engelske planter, hvis frugter blev kastede i søvand, holdt 10 pot. 

 sig svømmende og spiredygtige i over 28 dage. Den bekj endte male- 

 diviske nød (laodicea seychellarum), som kan veie over 10 kgr., kjendtes 

 i længere tid kun som svømmende i det indiske ocean ; ligeledes er 

 kokusnødden, hvis skal beskytter den indre kim mod søvandets ind- 

 flydelse, udbredt over øerne i det stille ocean ved havstrømmenes hjælp. 



Ogsaa dyr er bærere og befordrere af andre organismers udbre- 

 delse. Bær- og frugtspisende fugles udtømmelser, saavel ekskrementer 

 som opkastelser indeholder ofte spiredygtig sæd. Paa den maade har 

 sandsynligvis mange øer faaet sin flora. Ligesaa har Darwin fundet 

 mange spirer i de jordklumper, som hænger ved fugles, især svømme- 

 og vadefugles ben, næb etc. 



Den største betydning for saavel dyrs som planters udbredelse 



-Naturen" " 



