99 



om de ikke med ham i dette dyr formodede en stor blæksprut, og om 

 de forøvrigt ikke havde anden kundskab om, at saadanne vare fundne 

 ved Norges kyster; men de kunde blot berette om „draugen", om 

 hvilken det hedder, at den ligger paa skjærene, har tømmer paa 

 hovedet, lugter ilde og styrter sig med hylen i havet. 



Imidlertid, havde Steenstrup faaet stykker af et stort eksemplar, 

 som var fimdet ved Danmarks vestkyst i 1853 samt dele af et, som 

 var fanget i Atlanterhavet, og han erkj endte i disse en forhen ukjendt 

 slegt af store blækspruter, som han kaldte architheutis. I S a r s ' s 

 verk over Norges mollusker nævnes, at en architheutis dux. for første 

 gang kj endtes ved Norges kyster efter et eksemplar, som var strandet 

 ved Foldenfj orden, men ingen del af dette sjeldne fund var kommet 

 videnskaben tilgode. Han kj endte dette fund kun efter en beretning 

 fra aaret 1875. Intet ganske sikkert eksemplar var saaledes fundet 

 ved Norges kyst. 



Det var derfor af megen interesse, at der i april 1896 kom 

 underretning til museet i Trondhjem om, at der i Hevne, udenfor 

 Trondhjemsfjorden, var fundet paa stranden en uhyre stor blæk- 

 sprut. Ved ankomsten til stedet var desværre den egentlige krop 

 sønderhugget, men de vigtigste dele, armene, erholdtes i god stand. 

 Disse (de 8 korte) havde hver en længde af 2^2 meter og de tyk- 

 keste var ved roden af lidt mere end en mandsarms tykkelse. De 2 

 lange, tentaklerne eller følehornene, 7'/4 meter lange. Kroppens længde 

 ligeledes 2Y2 meter. I slutningen af september kom atter underret- 

 ning om, at nok en, lidt større, var fundet paa selvsamme sted, ved 

 Kirkesæterøren, hvor den var gaaet op i en bugt. Den er afbildet 

 paa hosstaaende fig. 20. Denne viste sig at være en han, mens den 

 første var en hun. Sandsynligvis har parret holdt sig ved kysten, og 

 sandsynligvis er disse dyr oftere fundet, men været anseet for ,,trold", 

 en benævnelse, der idetmindste nordenfjelds bruges om dyr, man ikke 

 pleier at spise. Det sidste eksemplar var vistnok helt, men alligevel 

 i en slet forfatning, da eieren havde holdt det udstillet i flere dage. 

 Det vil forstaaes, at det er forbundet med besvær og store bekost- 

 ninger at opbevare endog kun de erholdte dele af dyrene. De maa 

 udvaskes flere gange i spii^itus og derpaa læggea i metalkasser med 

 ren spiritus. 



Det vil blive for vidtløftigt her at give fuldstæudig beskrivelse 

 af blækspruternes bygning; herom kan læses i større lærebøger, og der 



